печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року м.Київ

суддя Печерського районного суду м. Києва Соловйов О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко С.О.,

представника особи, яка притягається адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві заяву про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Білоцерківця Олега Анатолійовича від розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №625788 складеного Печерським УП ГУНП у м. Києві відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2025 у провадження судді Соловйова О.Л. надійшла заява особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Білоцерківця О.А. від розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №625788 складеного Печерським УП ГУНП у м. Києві відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП.

Встановлено, що 28.10.2025 до канцелярії Печерського районного суду м. Києва особа яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 звернувся із заявою про відвід судді Білоцерківця О.А. через наявність сумнівів в неупередженому ставленні при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення. Зміст заяви полягає у твердженнях заявника про ймовірність упередженого ставлення судді при розгляді цієї справи, оскільки повістки про виклик на судові засідання не надходять та призначення справи відбувається не завчасно, а напередодні слухання, що унеможливлює участь заявника.

В судовому засіданні з розгляду заявленого відводу, представник заявника діюча за довіреністю, його мати - ОСОБА_2 доводи заяви про відвід підтримала. В обґрунтування доводів зазначила, що переконана в упередженості судді з розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Суддя Білоцерківець О.А. будучі належним чином повідомленим, на розгляд відводу не прибув, про бажання висловити позицію щодо заявленого відводу не повідомив, що не перешкоджає розгляду заяви про відвід, оскільки надати пояснення щодо заявленого відводу - право, а не обов`язок особи, якій заявлено відвід.

З урахуванням викладеного суддею визнано можливим розглянути заяву у відсутність слідчого судді, якому заявлено відвід.

Вислухавши позицію сторони, дослідивши матеріали справи, слід дійти до наступних висновків.

Вимогами КУпАП в межах, якого відбувається розгляд протоколу про адміністративне правопорушення відносно заявника, не передбачає можливість заявити відвід особі або органу уповноваженому на розгляд адміністративного матеріалу по суті. Разом з цим довіра до правосуддя є основоположним принципом при розгляді справи по суті, тому суд при розгляді зазначеного питання застосовує аналогію права, використовуючи вимоги кримінального процесуального законодавства, як найбільш наближеного до вказаних правовідносин.

Положення ст.ст.75, 76 КПК України зазначають підстави відводу щодо слідчого судді. Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути мотивованим.

Заявник ОСОБА_1 як на правову підставу заявленого відводу посилається на п.4 ч.1 ст.75 КПК України, яка забороняє участь судді у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Проаналізувавши доводи представника заявника ОСОБА_1 - його матері ОСОБА_2 , щодо наявності сумнівів в неупередженості судді Білоцерківця О.А. слід виходити з наступного. Так, ст. 75 КПК України встановлений перелік підстав для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Білоцерківця О.А. не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та у неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, викладені в заяві підстави щодо відводу не передбачені ст. 75 КПК України, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Твердження заявника ОСОБА_1 про порушення порядку призначення справи до розгляду, що унеможливлює його участь, не може бути предметом розгляду заяви про відвід, оскільки є процесуальним порушення, що може бути розглянуто судом апеляційної інстанції за скаргою поданою в порядку глави 24 КУпАП. Даних про наявність інших обставин, визначених ст. ст. 75, 76 КПК України для відводу судді від розгляду справи немає.

За таких обставин процесуальні підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Білоцерківця Олега Анатолійовича від розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №625788 складеного Печерським УП ГУНП у м. Києві відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП,- залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л. Соловйов