Єдиний унікальний номер 722/2604/25
Номер провадження 3/722/58/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгурян С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 185-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №346940, складеного 19.10.2025 року начальником відділення інспекторів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В») ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ОСОБА_2 , який надійшов до суду повторно (після доопрацювання) вбачається, що 19.10.2025 року ОСОБА_3 , під час затримання прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Молдова на відстані 4000 метрів до лінії державного кордону, в адміністративних межах н.п. с. Гвіздівці Дністровського району Чернівецької області, в складі групи осіб спільно з гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме: побачивши прикордонний наряд, та почувши його законну вимогу «зупинись», вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про державний кордон України» та п.12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України, тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 185-10 КУпАП».

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 їхали автомобілем в с. Олексіївка. По дорозі їх зупинили працівники прикордонної служби для перевірки документів. На вказану вимогу вони одразу ж зупинилися, після чого їх було затримано. Будь-якого опору прикордонникам не чинив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також дослідивши письмові докази по справі, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із поданого протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №346940 від 19.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 в складі групи осіб вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме: побачивши прикордонний наряд, та почувши його законну вимогу «зупинись», вчинив спробу втечі від прикордонного наряду, проте в ході переслідування був затриманий.

Однак, із показань наданих ОСОБА_3 під час судового розгляду справи встановлено, що він не вчиняв непокори законному розпорядженню прикордонного наряду, оскільки після висунення останніми законної вимоги про зупинку він зупинився, після чого його було затримано.

Таким чином, судом встановлено, що будь-яких дій, спрямованих на вчинення злісної непокори законній вимозі прикордонного наряду, після висунення такої вимоги, ОСОБА_3 вчинено не було, що відповідно спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злісної непокори законним вимогам прикордонного наряду, матеріали справи не містять.

При цьому, суд вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали у суду сумніви.

Також, слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні групою осіб злісної непокори законній вимозі працівникам прикордонного наряду належними і допустимими доказами не доведена.

За таких обставин, суд вважає, що справу відносно ОСОБА_3 слід закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185-10 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя С.В.Унгурян