ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Ткаченка Д.В., особу, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , переглянувши апеляційну скаргу захисника, на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 18 грудня 2025 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 18 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що 15.11.2025 року о 07 годині 33 хвилини в м.Дніпро на вулиці Журналістів, 17, патрульною поліцією зупинено автомобіль ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з яким були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, результат тесту склав 1.48 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, оскільки відсутні докази законної зупинки, про що відсутні дані в протоколі та рапорті. При цьому, працівники поліції не встановлювали ознак сп`яніння. Після зупинки запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці на що останній не відмовився. Разом з цим, поки інший патруль доставляв прилад Драгер відеозапис не здійснювався. В цей час, ОСОБА_1 хвилювався та вжив лікарський препарат, оскільки має хворе серце. Далі був доставлений спеціальний технічний прилад та ОСОБА_1 пройшов огляд результат якого виявився позитивний. Після чого працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складання протоколу не роз`яснивши, що останній може не погодитися з результатом і пройти огляд в лікарні. Захисник вказує, що того ж дня ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд в закладі охорони здоров`я результат якого виявився негативним.

Під час перегляду учасники підтримали вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; актом огляду в якому зазначено результат; чеком приладу Драгер з результатом 1,48 % алкоголю; відеозаписом, яким підтверджується законність процедури проходження огляду.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не встановлювали ознаки сп`яніння є безпідставними, оскільки під час спілкування з ОСОБА_1 у працівників поліції виникли підозри щодо наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, останньому повідомили, що він має запах алкоголю з порожнини рота. Водій такого факту не заперечував, але зазначив, що вживав ліки. Далі працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огля на місці, на що останній погодився. Продувши прилад Драгер результат виявився 1,48 % проміле, проти чого ОСОБА_1 не заперечував.

Наявний в матеріалах справи висновок із закладу охорони здоров`я, в якому зазначено про негативний результат огляду, апеляційний суд не може взяти до уваги, так як за правилами ст. 266 КУпАП, огляд в лікарні проводиться за участю поліцейського. В даному випадку ОСОБА_1 пройшов огляд самостійно.

При цьому, нормами КУпАП, а саме ст. 266 даного Кодексу, не передбачено обов`язок працівників поліції роз`яснювати водієві право не погодитися з результатом огляду, який пройдено на місці, та пройти огляд в подальшому в закладі охорони здоров`я.

Відеозапис наявний в матеріалах справи на переконання апеляційного суду є належним доказом, на ньому серед іншого зафіксована процедура проходження огляду.

Стосовно доводів щодо вживання ОСОБА_1 лікарського засобу, який йому було призначено, то під час перегляду не надано даних, що ОСОБА_1 звертався до 15 листопада 2025 року (до події зупинки), до відповідного лікаря, та що були виписані лікарські препарати.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ткаченка Д.В. - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 18 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький