Справа № 351/968/25
Провадження № 33/4808/59/26
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції МАРТИНЮК В. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В.

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Лесюка Андрія Васильовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких обставин : 20 червня 2025 року о 01 год. 25 хв. у с. Борщів на автодорозі Н-10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 , який йому належить, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6810. Результат огляду позитивний, складає 0,67 % проміле, з результатом тесту ОСОБА_1 згідний. Водій порушив п. 2.9 ПДР - керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адвокат Лесюк А.В. в апеляційній скарзі просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що рішення суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що в матеріалах справи немає належних і допустимих доказів, що підтверджували б факт порушенням ОСОБА_1 правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

Наголошує, що протокол слід вважати недопустимим доказом, оскільки в протоколі частково стертий друкований текст, у зв`язку з чим неможливо прочитати даний протокол.

До початку апеляційного розгляду від адвоката Лесюка А.В. надійшла заява, у якій він просив суд задовольнити апеляційну скаргу та розглядати її без його участі та участі ОСОБА_1 .

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 та його адвоката Лесюка А.В.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 червня 2025 року серії ЕПР1 № 367184 (а.с. 1) 20 червня 2025 року о 01 год 25 хв у с. Борщів на автодорозі Н-10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 , який йому належить, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager 6810. Результат огляду позитивний, складає 0,67 % проміле, з результатом тесту ОСОБА_1 згідний. Цим порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським В1Р1Б УПП в Івано-Франківській області капралом поліції Головацьким В.І. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та вказав, що пояснення надасть у суді.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Твердження апелянта про те, що протокол слід вважати недопустимим доказом, оскільки в протоколі частково стертий друкований текст, у зв`язку з чим неможливо його прочитати не є слушним оскільки, що вказаний протокол хоч і є неналежної якості, що ускладнює його читабельність проте з нього можливо встановити всі необхідні для розгляду справи дані.

Крім того суддя при прийнятті рішення бере до уваги всі наявні в матеріалах справи докази та досліджує їх в своїй сукупності, тому гірша якість окремих частин протоколу не впливає на розуміння його змісту в цілому, оскільки відомості з протоколу зазначені і в інших процесуальних документах, якими доведено що ОСОБА_1 є водієм та керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2), щодо ОСОБА_1 засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» - 0,67 ‰ проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле). ОСОБА_1 підписав роздруківку.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Drager Alcotest 6810», з результатом 0,67 ‰ проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився та підписав акт.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР (а.с. 4), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки такий огляд було проведено на місці зупинки, з яким він погодився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 9), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух працівників поліції на службовому автомобілі та подальшу зупинку транспортного засобу марки «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 . Після зупинки працівники поліції перевірили документи у водія ОСОБА_1 та виявивши в ході розмови у нього ознаки сп`яніння запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. На таку пропозицію ОСОБА_1 погодився. Далі зафіксовано процес проходження огляду на стан сп`яніння на місці з результатом 0,67 ‰ проміле. Також зафіксовано, як ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції, у зв`язку з чим його попередили про відповідальність за такі дії. ОСОБА_1 з результатом погодився. Далі зафіксовано процес складання процесуальних документів, оголошення змісту складених документів та підписання їх ОСОБА_1 після складання. Також працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи немає належних і допустимих доказів, що підтверджували б факт порушенням ОСОБА_1 правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення не є слушним, оскільки з відеозаписів вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 у зв`язку з порушенням комендантської години, про що було повідомлено водієві ОСОБА_1 після зупинки.

Крім того причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, з результатами якого - ОСОБА_1 погодився.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставляти його до закладу охорони здоров`я для проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже за результатами апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лесюка Андрія Васильовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло