Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3646/25
Провадження № 3/376/44/2026
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г розглянувши матеріали, які надійшли з ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону №2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 18.12.2001 року,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА :

26.11.2025 року о 13:46 год у с. Кривошинці по вул. Миру 14, ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі (мотоблок) FORTE 1050 без державного номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Водій від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки Т3 або у спеціалізованому медичному закладі у лікаря нарколога, категорично відмовився.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, переглянувши відео, дійшов до наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідальність за порушення вимог п. 2.5 ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Факт керування транспортним засобом підтверджуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. В ході перегляду також встановлено, що ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі та підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №524213 від 26.11.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічним засобів; направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом з нагрудної боді - камери працівників поліції..

На переконання судді, усі надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є належними, допустимими та достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

З відеозаписів чітко видно, що в ході спілкування із водієм, працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейські пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що він відмовився. Після чого працівниками поліції було роз`яснено права та обов`язки та зазначено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду.

Право ОСОБА_1 на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього, можливість користуватися допомогою захисника, дати пояснення та надати докази були реалізовані ним під час судового розгляду, тобто право на захист не порушено.

Обираючи вид та міру стягнення правопорушнику, суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а саме, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , а відтак суд доходить до висновку, що до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 268, ст. 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф необхідно внести через установу банку України на розрахунковий рахунок: Отримувач: ГУК у Київ. Обл./м.Київ/21081300; Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37955989; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку: UA0010001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665.60 грн. за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя І. Г. Батовріна