ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/19/26

Провадження № 3/621/41/26

14 січня 2026 року м. Зміїв Харківської області

Суддя Зміївського районного суду Харківської області В. Філіп`єва, розглянувши матеріали відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 14.07.2023 органом 6326, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2026 о 01-50 годині, ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 , а саме: ображав нецензурною лайкою, тобто вчинив домашнє насильство фізичного характеру, чим було завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілого, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 173-2 КУпАП.

Крім того, 01.01.2026 о 07-40 годині, ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 , а саме: ображав нецензурною лайкою, тобто вчинив домашнє насильство фізичного характеру, чим було завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілого, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 173-2 КУпАП.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 173-2 КУпАП, до матеріалів справи надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 201834 від 01.01.2026,

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 201832 від 01.01.2026,

- рапорт чергового відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про надходження повідомлення про домашнє насильство;

- заяву та письмові пояснення ОСОБА_3 ,

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- терміновий заборонний припис серії АА №352088,

06.01.2026 матеріал надійшов до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи для розгляду матеріалу визначено суддю В. Філіп`єву.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 06.01.2026 матеріали протоколів про адміністративне правопорушення серії ВБА №201832 від 01.01.2026 (справа №621/19/26, провадження № 3/621/41/26), серії ВБА №201834 від 01.01.2026 (справа №621/20/26, провадження № 3/621/42/26), складені стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднані в одне провадження.

Судовий розгляд матеріалу призначений на 08.01.2026.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, на судовий розгляд матеріалу, не з`явився, заяв про відкладення судового розгляду або про розгляд справи за її відсутності не подавав.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутності.

Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час і місце розгляду справи, встановлені законом строки розгляду, суд розглядає справу за наявними матеріалами без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне:

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно ч.1 статті 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Аналізуючи досліджені докази та оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії правопорушника правильно кваліфіковані за ч.1 статті 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив дії фізичного характеру відносно члена сім`ї, тобто домашнє насильство.

Згідно статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція статті 173-2 КУпАП є альтернативною, що дає можливість визначити стягнення з урахуванням форми вини та даних про особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 27 КУпАП України, штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність особи, судом при розгляді справи не встановлено.

Відповідно до ч.2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах, визначених санкцією ч. 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з порушника належить стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 27, 173-2, 245, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та, на підставі ч.2 статті 36 КУпАП, накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп., які перерахувати на р/р UA0020603, одержувач Зміївська міська ТГ ГУК Харківська обл./МТГ Зміїв/ 21081100, код ОКПО 37874947, Казначейство України, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп., які перерахувати на р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк сплати штрафу встановити не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Суддя В. Філіп`єва