ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1189/25

3/609/13/2026

05 січня 2026 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли із Головного управління ДПС у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «НОН-СТОП ТРЕЙД»,

за ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ГУ ДПС у Тернопільській області направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

Із протоколу № 1412/19-00-09-02 про адміністративне правопорушення, складеного 25 листопада 2025 року головним державним інспектором ГУ ДПС у Тернопільській області Мариняк М.А., вбачається, що за результатами камеральної перевірки ТОВ «НОН-СТОП-ТРЕЙД» встановлено, що ОСОБА_1 керівник ТОВ «НОН-СТОП ТРЕЙД» вчинила правопорушення, а саме: несвоєчасно подала декларацію акцизного податку, граничний термін подання 20.10.2025, чим порушено вимоги підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ, пункту 223.2 статті 223 розділу VI Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010. Дата і місце вчинення порушення 21.10.2025 року, Україна, Тернопільська область, Кременецький район, м.Шумськ, вул. Українська, буд.2-А.

Особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча судом вживались заходи щодо належного її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що згідно зч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-2 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, зважаючи на скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, а також, приймаючи до уваги строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, тому, відповідно до вимог ч. 1 ст.268 КУпАП, дана справа розглядається у відсутності ОСОБА_1 .

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання право порушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі, поміж іншого, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-2 КУпАП передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів). Проте, за змістом протоколу відносно ОСОБА_1 , вона несвоєчасно подала декларацію акцизного податку, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 163-1 КУпАП.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому, якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення, відсутній склад правопорушення в цілому.

При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, не містять жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу, на основі якого суд мав би можливість зробити безумовні та категоричні висновки щодо наявності у ОСОБА_1 несвоєчасного подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Зважаючи на викладене, долучені до справи документи не містять достатніх доказів, які б підтверджували вказані у протоколі про адміністративне правопорушення відомості, тому вина ОСОБА_1 визнається недоведеною.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності може відбуватися лише за наслідком розгляду і вирішення судом справи про адміністративне правопорушення, в межах якої у встановленому законодавством порядку будуть досліджені всі належні, допустимі, достовірні докази, які в своїй сукупності будуть достатніми для того, щоб встановити факт вчинення адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Суд не має повноважень збирати докази як на підтвердження, так і спростування винуватості особи, обставин та фактів вчинення правопорушення чи в будь-який інший спосіб втручатися у доказу діяльність, крім як оцінки наданих доказів. У противному випадку це призведе до перебирання судом функції обвинувачення, що суперечить правовій природі суду та його процесуальному призначенню.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, у тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Приймаючи до уваги, що у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, у суду не має можливості встановити факт вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; перекваліфіковувати дії, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав направлення справи для належного оформлення суд не вбачає з огляду на норми ст. 284 КУпАП.

За п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись вимогами ч.1 ст.163-2, п.1 ст.247, ст.251, ст.284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК