Провадження №3/512/20/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 3 статті 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2025 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 126 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 536046 від 09.12.2025 зазначено, що ОСОБА_1 09.12.2025 близько 16 години 28 хвилин в с. Осички по вулиці Центральній, 39, керував автомобілем будучи позбавлений права керування транспортними засобами від 12.05.2021 року ВП номер 43002237 Торецьким міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків, чим порушив вимоги статті 15 Закону України "Про дорожній рух" основні положення щодо допуску керування транспортними засобами та вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за частиною 3 статті 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, проте 15.01.2026 подав заяву в якій він свою вину не визнав, та пояснив, що не був обізнаний, про те, що він обмежений в праві керувати транспортними засоби та просив справу розглянути без його участі.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.

Вимогами статті 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами стаття 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 126 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до частини 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 3 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражена у формі активних дій по керуванню транспортним засобом, а суб`єктивна сторона виражена у формі умислу. Тобто склад вказаного правопорушення матиме місце лише за умови, що особа, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, будучи обізнаною про встановлене відносно неї обмеження, свідомо, умисно здійснює керування транспортним засобом, в період дії відповідного тимчасового обмеження.

Відповідно до частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, а для виконання направляються відповідним органам після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 3 статті 126 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення від 12.09.2025.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В ході дослідження матеріалів адміністративної справи було встановлено, що працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не долучено докази встановлення ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.

Відтак, суд позбавляється можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставляться в провину ОСОБА_2 .

При цьому, суд не бере до уваги долучені до матеріалів адміністративної справи заяву ОСОБА_3 від 09.12.2025 та письмові пояснення ОСОБА_1 від 09.12.2025, ОСОБА_3 від 09.12.2025, ОСОБА_3 від 09.12.2025 та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 536046 від 09.12.2025, складені відносно ОСОБА_2 , так як вони не підтверджують та не спростовують вину останнього у вчиненні інкримінованого йому діяння і стосуються обставин вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП.

Водночас, суд звертає увагу на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі, оскільки обвинувачення не може обґрунтовуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 до канцелярії суду подав заяву в якої він вказав про те, що про встановлення відносно нього обмеження у праві керування транспортним засобом він не знав;

В матеріалах справи відсутня як копія постанови Торецького міського ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків від 12.05.2021 у виконавчому провадженні № 43002237, відповідно до якої щодо ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, так і жодні дані про обізнаність ОСОБА_2 з її змістом, надсилання її останньому.

Однак, за наявності факту заперечення ОСОБА_1 обізнаності про встановлення відносно нього тимчасового обмеження в керуванні транспортним засобом, суб`єктом уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаним про наявність постанови державного виконавця від 12.05.2021 про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що останнього було ознайомлено з вищезазначеною постановою державного виконавця. Клопотань щодо витребування відповідних доказів, у зв`язку із неможливістю їх самостійного подання, до суду не подано.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 за частиною 3 статті 126 КУпАП матеріали справи не містять, як не містять і будь-яких беззаперечних доказів на спростування пояснень останнього, щодо його необізнаності про наявність постанови державного виконавця.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За недоведеності обізнаності ОСОБА_2 про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, суд приходить до висновку про недоведеність в його діях вини у вчиненні вказаного правопорушення, а відповідно до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого частини 3 статті 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 3 статті 126 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя: О.Ю. Брюховецький