ПОСТАНОВА

Справа № 137/1878/25

06 січня 2026 р. 3/137/62/26

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Желіховський В.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , майстер-сержант, командира відділення другого автомобільного взводу військової частини НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, (ст. 268 КУпАП роз`яснена),

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької обалсті надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-11 КУпАП, згідно яких 28.12.2025 о 21:00 військовослужбовець, призваний за мобілізацією майстер-сержант ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, не повернувся з щорічної основної відпустки до місця несення служби. Самостійно повернувся до місця розташування підрозділу АДРЕСА_2 29 грудня 2025 року о 18:50 годин.

Таким чином, за викладених вище обставин, майстер-сержант ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав. Суду пояснив, що вчасно не прибув, оскільки вважав, що у нього є додатковий час на прибуття до військової частини, окрім основної відпустки.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні надано протокол про адміністративне правопорушення серії в/ч НОМЕР_1 №318 від 29.12.2025 (а.с.1-3); витяг з наказу №12 від 25.03.2022 (а.с.4); витяг з наказу №409 від 19.12.2025 (а.с.6) відповідно до якого ОСОБА_1 надано частину основної відпустки тривалістю 10 (десять діб), з 19.12.2025 по 28.12.2025; письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.7), письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.8); письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с.9); письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с.10); копію військового квитка (а.с.12-17). Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони. Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу. Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення. Положеннями КУпАП не передбачено право суду самостійно визначати суть вчиненого адміністративного правопорушення або вносити зміни до протоколів про адміністративні правопорушення, які складені уповноваженими особами. Відповідно до диспозиції ст.172-11 ч.1, ч.3 КУпАП, об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб. Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб. В свою чергу, частиною четвертою даної статті передбачена відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Як було встановлено в ході розгляду адміністративного матеріалу, згідно протоколу серії в/ч НОМЕР_1 №318 від 29.12.2025, дії солдата ОСОБА_1 були вчинені ним в умовах особливого періоду. Відповідальність за ст. 172-11 ч.4 КУпАП настає саме за діяння, передбачені частиною першою або частиною третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. При цьому, з огляду на диспозицію ст. 172-11 КУпАП у період дії особливого періоду самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, а так само самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч.4 КУпАП. Тому суд не вбачається передбачених чинним законодавством підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-11 ч.3 КУпАП, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, оскільки диспозиція вказаної частини статті не містить посилання на особливий період. Будь-які інші докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, в матеріалах справи відсутні. Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч.3 КУпАП. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1,7, 9, 172-11, 245, 247, 256, 283, 287, 289 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за порушення ст. 172-11 ч.3 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Желіховський В. М.