Провадження №: 3/336/78/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого (згідно протоколу) за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.ст.124, 122-4, 139 КУпАП,

за участі потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

23.10.2025 о 20.10 годині в м. Запоріжжі по вул. Магістральна перехрестя а/д М-18, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечну швидкість руху, при зміні напрямку руху та не впевнився в безпеці маневру, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , після чого продовжив некерований рух, здійснивши виїзд за межі проїзної частини та здійснив наїзд на електроопору. В результаті ДТП транспорті засоби та електроопора механічно пошкоджені, завдані матеріальні збитки, травмованих немає. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.1, 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Окрім того, 23.10.2025 о 20.10 годині в м. Запоріжжі по вул. Магістральна перехрестя а/д М-18, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи учасником ДТП, залишив місце пригоди. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.10.2025 серії ЕПР1 №493562, зазначено, що 23.10.2025 о 20.10 годині в м. Запоріжжі по вул. Магістральна перехрестя а/д М-18, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечну швидкість руху, при зміні напрямку руху та не впевнився в безпеці маневру, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , після чого продовжив некерований рух, здійснивши виїзд за межі проїзної частини та здійснив наїзд на електроопору. В результаті пошкоджено елемент вулично-шляхової мережі електроопору ЛЕП, завдано матеріальних збитків. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3, 10.1, 12.1, 13.1 «б» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.139 КУпАП.

Постановою суду від 04.11.2025 справи об`єднані в одне провадження.

05.11.2025 захисник Петров Г.М. подав письмове клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

05.01.2026 захисником подано клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання останнього судом було задоволено.

12.01.2026 захисником Булдигіною М.С. подано письмове клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

В судове засідання ані ОСОБА_1 , ані його захисники не з`явилися, з запереченнями/поясненнями на протоколи до суду не зверталися.

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, а також те, що судом були вжиті всі можливі засоби повідомлення останнього про розгляд справи, суд вважає, що його неявка на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення від участі в судових засіданнях, тому суд не вбачає підстав в черговий раз відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданим йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснення, заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, 122-4,139 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника та його захисників, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення потерпілих, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення, в яких зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, 12.1, 13.1, 2.10 «а» ПДР України, відповідальність за які передбачена ст.124 та 122-4 КУпАП;

- схемою місця ДТП з якої судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечну швидкість руху, при зміні напрямку руху та не впевнився в безпеці маневру, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , після чого продовжив некерований рух, здійснивши виїзд за межі проїзної частини та здійснив наїзд на електроопору.

- письмовим поясненнями ОСОБА_4 , відповідно до яких останній є свідком подій, які відбулись 23.10.2025 о 20.10 по вул. Віражна та траса М-18 по вул. Магістральна, відповідно до яких транспортні засоби Nissan Qashqai та Daewoo Lanos стояли на перехресті на червоний сигнал світлофора. На великій швидкості транспортний засіб Chevrolet Aveo врізався у вказані автомобілі. Спочатку Chevrolet Aveo врізався в задню частину Daewoo Lanos, потім його відкинуло в задню праву частину ОСОБА_5 . Після чого водій Chevrolet Aveo на ходу випав з машини на перехресті та його автомобіль по інерції врізався в бетонний стовп. Свідок ОСОБА_4 зупинився щоб допомогти водіям, підійшов до водія Chevrolet Aveo. Побачившищо йому допомога не потрібна пішов до водія Daewoo Lanos. І в цей момент побачив як винуватець ДТП, а саме водій транспортного засобу Chevrolet Aveo почав тікати в лісосмугу заливши місце ДТП;

- фото таблицею пошкодження транспортних засобів з яких підтверджується описані в схемі ДТП пошкодження автомобілів;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23.10.2025;

- актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 24.10.2025;

- усними поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які повністю відповідають їх письмовим поясненням, які вони безпосередньо надавали після ДТП, а саме ОСОБА_2 пояснив суду, що 23.10.2025 приблизно о 20.10 год., рухався на транспортному засобі Nissan Qashqai по трасі М-18 та зупинився на світлофорі на червоний сигнал. З правого боку від нього зупинився транспортний засіб Daewoo Lanos. Через декілька секунд в Daewoo Lanos на швидкості врізався транспортний засіб Chevrolet Aveo, в результаті чого ОСОБА_2 відчув удар по власному автомобілю Nissan Qashqai. Після чого побачив, що водій Chevrolet Aveo виштовхнуло транспортний засіб Daewoo Lanos через перехрестя та другий раз ударило по автомобілю Daewoo Lanos. В цей момент водій Chevrolet Aveo на ходу випав з машини. Після чого, транспортний засіб Chevrolet Aveo по інерції врізалось в ЛЕП та зупинився. Через декілька хвилин ОСОБА_2 побачив, як водій транспортного засобу Chevrolet Aveo зник у невідомому напрямку залишивши місце подій. ОСОБА_3 суду надав аналогічні пояснення, зазначивши, що водій транспортного засобу Chevrolet Aveo декілька разів вдарив його транспортний засіб Daewoo Lanos в задню частину, в результаті чого від удару він пошкодив автомобілю Nissan Qashqai. Транспортний засіб Chevrolet Aveo врізався в стоп. Після чого водій Chevrolet Aveo покинув місце ДТП;

- письмовими поясненнями водія транспортного засобу Chevrolet Aveo ОСОБА_1 від 25.10.2025 відповідно до яких останній в день подій керував вказаним автомобілем, але через стан здоров`я не пам`ятає обставини подій. Тобто факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Chevrolet Aveo 23.10.2025 о 20.10 в момент ДТП підтверджується його власноруч написаними письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи, та не спростовані.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі судом встановлено наявність адміністративного правопорушення за ст.124 та ст.122-4 КУпАП та винність ОСОБА_1 у їх вчиненні.

Обставини, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено, в свою чергу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, провину в інкримінованих йому правопорушеннях не спростував.

Отже, оцінюючи дані докази в сукупності суддя приходить до висновку, що вони є послідовними, доповнюють один одного з достатнім взаємним зв`язком між собою, та свідчать про те, що подія дорожньо-транспортної пригоди відбулась саме у такий спосіб, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовано у схемі ДТП. Окрім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 детально пояснили суду обставини події та підтвердили той факт, що водій транспортного засобу Chevrolet Aveo, після вчинення ДТП, зник у невідомому напрямку. Залишивши місце ДТП.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, що характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що було звернуто увагу в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України та відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Положеннями пункту 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона порушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суб`єкт правопорушення загальний.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (80731-10), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Положенням ст.14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Суд вважає доведеним факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена статями 124 та 122-4 КУпАП.

Стосовно складеного протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 139 КУпАП, суд зазначає наступне.

З огляду на встановленні вище обставини, останній порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна, що є ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який доведений дослідженими в судовому засіданні доказами.

Диспозицією частини 1 ст. 139 КУпАП передбачена відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, тобто, не прив`язує дані порушення саме до порушення суб`єктом адміністративного проступку правил дорожнього руху, що спричинили такі пошкодження, оскільки такі дії кваліфікуються за ст. 124 КУпАП.

Даних, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, не пов`язаних з порушенням Правил дорожнього руху України, що виразилися у пошкодженні автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, в матеріалах справи не міститься.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на викладене, посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, помилково дійшла висновку про те, що у зв`язку з недотриманням водієм п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, одні й ті самі дії останнього слід кваліфікувати як за ст.124 КУпАП, так і за ч.1 ст.139 КУпАП. Оскільки дії ОСОБА_1 в даному випадку охоплюються диспозицією ст.124 КУпАП та додаткової кваліфікації за ч.1 ст.139 КУпАП не потребують.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.139 КУпАП підлягає закриттю через відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП судом не встановлені обставини, які б пом`якшували чи обтяжували покарання.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення стягнення, зокрема, у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Санкція ст.122-4 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 гривень або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, той факт, що водій грубо порушив ПДР, пошкодивши декілька транспортних засобів та залишив місце ДТП, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, враховуючи положення ст.36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст.122-4 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 124, 122-4, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та, на підставі ст. 36 КУпАП, накласти стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення від 25.10.2025 серії ЕПР1 №493562 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 139 КУпАП.

Стягнути ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Стягувач: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.