Єдиний унікальний номер судової справи: 484/5937/25 Головуючий в суді першої інстанції: Максютенко О.А.
Номер провадження: 33/812/28/26 Головуючий у апеляційному суді Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участю: захисника ОСОБА_1 адвоката Ремського Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ремського Євгена Вікторовича на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу по АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 489624 від 21 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 21 жовтня 2025 року близько 10 год. 40 хв. у м. Первомайськ Миколаївської області по вул. Івана Виговського, керуючи автомобілем Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль Suzuki, державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований біля правого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля, у момент, коли водій зазначеного транспортного засобу сідав до авто. У результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Тілесних ушкоджень учасникам дорожнього руху не завдано. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 13.1 ПДР, відповідальність за що передбачена статтею 124 КУпАП.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

Не погодившись із вказаною постановою суду, 19 грудня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Ремський Є.В. подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та на те, що вона винесена з невірною оцінкою наданих доказів, просив її скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Захисник зауважує, що працівниками поліції не надано доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєні ДТП. При цьому, сам протокол про адміністративне правопорушення містить неточності в заповненні, а саме невірно вказано формулювання п. 13.1 ПДР, працівник поліції зазначив: «Водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей що перевозиться, і стану Т3, повинен дотримуватись безпечної дистанції». В той же час п. 13.1 ПДР викладено наступним чином: «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану Т3, повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу». Також, працівник поліції, який складав протокол, невірно кваліфікував обставини справи відповідно до вимог ПДР.

Разом з тим, виходячи із змісту протоколу, водій ОСОБА_2 сідав до транспортного засобу, коли водій ОСОБА_1 проїжджала повз нього, при цьому, рухалась в межах своєї смуги. Більш того, працівники поліції не досліджували той факт, чи дозволена зупинка та стоянка саме в тому місці, де був запаркований автомобіль водія ОСОБА_2 , оскільки, згідно схеми ДТП, його автомобіль стояв прямо навпроти заїзду до магазину «Cіті Строй» (пункт 15.9 «и» ПДР - зупинка забороняється ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду).

Захисник також звертає увагу на те, що пунктом 15.13 ПДР визначено, що забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Таким чином, на переконання адвоката Ремського Є.В. інший учасник ДТП ОСОБА_2 не був уважним до дорожньої обстановки, не врахував, що відчинені двері його автомобіля можуть створити перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого сталася ДТП та були завдані механічні пошкодження транспортним засобам.

В свою чергу, адвокат наголошує, що водій ОСОБА_1 рухалась в межах своєї смуги, напрямок руху не змінювала, що також підтверджується фотознімками з місця ДТП, а саме розташування транспортних засобів після ДТП.

Крім цього, захисник звертає увагу суду на пояснення ОСОБА_2 надані ним в судовому засіданні суду першої інстанції, а саме, що він бачив автомобілі, які рухались в попутному напрямку по ходу розташування його автомобіля, всіх пропустив, після чого відкрив двері, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 він не побачив. Таким чином, дана ДТП трапилась саме із-за неуважності водія ОСОБА_2 , який своїми діями порушив вимоги п. 15.3, п. 15.9. «и» ПДР.

Разом з цим, вина водія ОСОБА_1 не підтверджена належним чином, оскільки перед нею раптово виникла перешкода, яка сталась внаслідок дій іншого учасника дорожього руху і який діяв в порушення вимог ПДР.

ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 - адвокат Ремський Є.В. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову суду як незаконну.

Вислухавши пояснення адвоката Ремського Є.В., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Згідно з пунктом 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2025 року близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_1 у м. Первомайськ Миколаївської області по вул. Івана Виговського, керуючи автомобілем Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль Suzuki, державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований біля правого краю проїзної частини по ходу руху автомобіля, у момент, коли водій зазначеного транспортного засобу сідав до авто. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Тілесних ушкоджень учасникам дорожнього руху не завдано. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 13.1 ПДР, відповідальність за що передбачена статтею 124 КУпАП (а.с.1).

До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції додано схему місця ДТП, на якій зображено, зокрема, місце розташування транспортних засобів Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 та Suzuki, державний номерний знак НОМЕР_2 після ДТП та їх місце зіткнення.

У схемі зазначено пошкодження, які отримали вказані транспортні засоби внаслідок ДТП, зокрема, автомобіль Toyota Camry отримав пошкодження у виді деформації переднього правого крила, пошкодження переднього бамперу з правого боку, правого дзеркала заднього виду. Автомобіль Suzuki отримав пошкодження у вигляді деформації лівих передніх дверей.

Вказана схема місця ДТП підписана обома водіями без жодних заперечень та зауважень (а.с.2).

Згідно з наданих ОСОБА_1 одразу після ДТП письмових пояснень, 21 жовтня 2025 року близько 10 год. 45 хв. вона рухалася містом Первомайськ по вулиці Виговського зі сторони міської поліклініки у напрямку Центральної площі на власному автомобілі номерний знак - НОМЕР_1 . В цей час їхав інший транспортний засіб. Також ОСОБА_1 пояснила, що була не уважною та не бачила що робиться з правого боку. В цей час відчула удар, після чого негайно зупинилася та увімкнула аварійну сигналізацію. Вийшовши з автомобіля, помітила, що у транспортного засобу марки SUZUKI, державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджено передні ліві дверцята. У подальшому стало відомо, що на момент дорожньо-транспортної пригоди двері вказаного транспортних засобів були відчинені, при цьому водій перебував за кермом. Внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 3).

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що 21 жовтня 2025 року о 10 годині 40 хвилин підійшов до свого авто, щоб їхати, відкрив машину, сів на сидіння водія, не встиг закрити дверцята, як в них, в`їхала машина Тойота Кемрі. номерний знак НОМЕР_1 з водійкою жінкою 67 року народження. Пошкоджені ліві, передні двері, які не закриваються. Дана подія сталася на вулиці Виговського, навпроти Укрпошти. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тілесних ушкоджень нікому не завдано (а.с.4).

За таких обставин суд дійшов вірного висновку про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 13.1 ПДР, наслідком чого стало пошкодження транспортних засобів, а відтак у її діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 489624 від 21 жовтня 2025 року;

- у схемі місця ДТП;

- у письмових поясненнях учасників ДТП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо водієм ОСОБА_1 , якій у встановленому законом порядку роз`яснено її права, передбачені ст.268 КупАП і яка не зазначила в протоколі про свою незгоду з його складанням (змістом).

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність вини саме водія ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень захисника Ремського Є.В. грунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного зазначення змісту п.13.1 ПДР в протоколі про адміністративне правопорушення є слушними, однак така описка на переконання суду не впливає на правильність визначення працівниками поліції пункту ПДР, який порушила ОСОБА_1 в момент ДТП.

Аргументи адвоката Ремського Є.В. про те, що ДТП сталась саме через неуважність іншого учасника ОСОБА_2 , який не врахував, що відчинені двері його автомобіля можуть створити перешкоди іншими учасникам дорожного руху, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані, оскільки жодних доказів, що ОСОБА_2 раптово відкрив двері суду не надано та матеріаами справи не підтверджено.

До того ж, такі доводи спростовуються поясненнями самого потерпілого ОСОБА_2 , який зазначав, що « 21 жовтня 2025 року о 10 годині 40 хвилин підійшов до свого авто, щоб їхати, відкрив машину, сів на сидіння водія, не встиг закрити дверцята, як в них, в`їхала машина Тойота Кемрі номерний знак НОМЕР_1 з водійкою жінкою 67 року народження».

Також, відхиляючи такі доводи, апеляційний суд враховує, що імовірне встановлення порушень з боку іншого учасника ДТП, не виключає та не спростовує висновків суду про порушення ОСОБА_1 п. 13. 1 ПДР, що спричинило зіткнення і пошкодження транспортних засобів.

Твердження захисника, що вина водія ОСОБА_1 не підтверджена належним чином, оскільки перед нею раптово виникла перешкода, суд оцінює критично, з огляду на наявні в матеріалїх спави докази її вини. Більш того, ОСОБА_1 в своїх писмових пояснення підтвердила, що « була не уважною та не бачила що робиться з правого боку. В цей час відчула удар, після чого негайно зупинилася та увімкнула аварійну сигналізацію. Вийшовши з автомобіля, помітила, що у транспортного засобу марки SUZUKI, державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкоджено передні ліві дверцята».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи "Ван де Хурк проти Нідерландів", §61, "Болдеа проти Румунії", §30, "Морейра Феррейра проти Португалії", § 84).

З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ремського Євгена Вікторовича - залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 850 грн залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко