Провадження № 3/204/66/26
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року суддя Чечелівського районного суду м. Дніпра Чапала Г.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №221847 від 14.11.2025 року, 14 листопада 2025 року близько 13 год. 50 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: умисні дії, словесні образи, погрози, внаслідок чого було завдано шкоди психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, стосовно обставин викладених у матеріалах справи не заперечував та надав пояснення, що вчинення вказаних дій стало наслідком збігу складних особистих обставин, пов`язаних із напруженою ситуацією на роботі, яка негативно вплинула на емоційний стан та не є типовою для його поведінки. Також зазначив, що даний випадок є поодиноким за весь десятирічний період подружнього життя та не носить системного характеру. Станом на теперішній час між подружжям конфлікт вичерпано, сторони примирилися.

Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №221847 від 14.11.2025 року (а.с. 1);

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.2);

- рапортом за №30305 від 14.11.2025 року, з фабули якого вбачається, що на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3 чоловік стукає у двері та лежить біля квартири, можливо у нетверезому стані (а.с.3);

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №210202 від 14.11.2025 року, винесеним строком на 10 діб (а.с.4);

Приймаючи до уваги вищевикладене, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 щодо вчинення домашнього насильства психологічного характеру, тобто умисному вчиненні дій у вигляді словесних образ, погроз, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Всі вищезазначені докази, в їх сукупності, є логічними та послідовними, та даючи їм правову оцінку, суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення, судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, зокрема щире каяття та усвідомлення неприпустимості повторного вчинення вказаних дій.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі, що на момент розгляду справи складає 665 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити, що на підставі ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно до ч.4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суду м. Дніпра.

Суддя