П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дехта Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Полку Патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124, ст.122-4 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 08.11.2025 року о 12 год. 12 хв., керував транспортним засобом марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Січеславська , біля будинку №7, в Покровському районі в місті Кривий Ріг Дніпропетровська область, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не виживав заходів для зменшення швидкості транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу під час об`їзду транспортного засобу «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку попереду нього та зменшував швидкість в наслідок чого здійснив зіткнення с даним транспортним засобом. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_1 . 08.11.2025 року о 12 год. 24 хв., керував транспортним засобом марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Січеславська, біля будинку №7, в Покровському районі в місті Кривий Ріг Дніпропетровська область, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.10 (а) ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене 122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР 1 №507221 від 08.11.2025 року, що складений об 17 годинні 42 хвилини, водій ОСОБА_1 , 08.11.2025 року о 12 год. 24 хв., керував транспортним засобом марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Січеславська, біля будинку №7, в Покровському районі в місті Кривий Ріг Дніпропетровська область, був причетним до ДТП та до проведення медичного огляду вживав алкоголь, та мав ознаки алкогольного сп`яніння. На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу Драгер та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. В протоколі зазначено, що порушив п.2.10 ПДР Вживання водієм транспортного засобу після ДТП алкоголю, наркотиків, а також лікарських препараті, виготовлених на їх основі, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП.

122-4 КУпАП визнав повністю. Вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП не визнав, зазначив, що не виживав алкоголь, після керуванням транспортним засобом.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП справу про адміністративне правопорушення

Справу про адміністративне правопорушення №212/13389/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 212/13390/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративні правопорушення за №212/13401/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, та присвоїти їм єдиний номер справи №212/13401/25.

Вислухавши пояснення правопорушника, наданні в попередньому судовому засіданні та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст.129 Конституції України.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ст.. 122-4 КУпАП підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи та суд враховує визнання ОСОБА_1 своєї вини,

Зазначені письмові докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували, та сумнівів в суді не викликають.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст.129 Конституції України.

Згідно з пунктом 2.3 (б) водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 2.10 (а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суд зауважує, що склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Так, ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення місця події водіями транспортних засобів, іншими учасниками ДТП, до якої вони причетні.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про відсутність складу правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, то вони знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Згідно із ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, частина 4 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Версія про причетність ОСОБА_1 за вживання алкогольних напоїв після ДТП до проходження огляду у встановленому законом порядку підтверджується лише поясненнями зафіксованими на відеозаписі самого ОСОБА_1 .

Про те в силу ст. 63 Конституції України, особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Також суд зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №507221 від 08.11.2025 року, зазначене наступне: «На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу Драгер та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.»., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а протокол складений за ч.4 ст.140 КУпАП.

Інші об`єктивні докази, які б доводили, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після ДТП матеріали справи не містять.

При тому, що відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок доказування покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд враховує принцип презумпції невинуватості, а право на захист є одним з фундаментальних гарантій правової держави, тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП не має.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому вст. 62 Конституції України.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Разом з цим, суду необхідно визначити адміністративне стягнення за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Згідно із ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Виходячи із вищевикладеного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про можливість накладення на винну адміністративного стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі передбаченому санкцією статті, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення, яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7-9, 36, 122-4, 124, 130, 247, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення № 212/13389/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 212/13390/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративні правопорушення за №212/13401/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, та присвоїти їм єдиний номер справи №212/13401/25.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ст.124 та ст.122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 3400 гривень 00 копійок.

Закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р. В. Дехта