ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2026 року справа № 542/1936/25

провадження № 3/542/3/26

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України,

в с т а н о в и в :

02.11.2025 близько 19:10 год в АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою з погрозою вигнати з дому, чим принизив честь та гідність, в результатті чого в останньої виникло відчуття страху, власної неповноцінності, чим було завдано шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, у якому вказав, що він не вчиняв психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , чи інших діянь, які можуть кваліфікуватися за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а також вказав, що до суду потерпілою ОСОБА_2 подано письмову заяву, у якій зазначено, що ніяких протиправних дій з його боку не було вчинено та протокол складено без наявності реальних фактів чи підстав, адже конфліктних ситуацій, які б вимагали реагування поліції не відбувалося.

Разом з тим, ОСОБА_1 в судовому засіаднні не заперечував, що 02.11.2025 близько 19 год 10 хв, між ним та ОСОБА_2 за місцем їх проживання дійсно відбулась сварка, в ході якої він висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою. Підтвердив, що дійсно міг погрожувати потерпілій вигнати її з квартири і такі погрози вона могла сприймати реально.

Вказав, що на цей час вони примирились із потерпілою.

Потерпіла подала до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, у якому зазначила, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності, а особа, на яку він складений, не вчиняла відносно неї жодних дій, які могли б містити ознаки домашнього насильства, психологічного тиску, погроз чи іншого протиправного впливу, що підпадають під ознаки правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а отже наведені у протоколіобставини є помилковими. Вказала, що жодних претензій щодо вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_1 , вона не висловлювала та допомоги поліції у зв`язку з домашнім насильством не потребувала.

Поряд з цим, в судовому засіданні пояснила, що 02.11.2025 під час конфлікту з ОСОБА_1 , останній виражався нецензурною лайкою в її бік та говорив, щоб вона залишила квартиру, в якій вони спільно проживають. Не заперечувала той факт, що сприйняла погрози вигнати її з дому як реальні. Підтвердила, що внаслідок такої поведінки ОСОБА_1 вона почувалась приниженою. Під час конфлікту був присутній їх неповнолітній син. Пояснила, що дійсно у той вечір вона викликала працівників поліції.

Вказала, що на цей момент конфлікт з ОСОБА_1 вичерпаний та вони примирилися.

Надаючи оцінку поданим письмовим клопотанням, поясненням потерпілої та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також доказам у справі, суд дійшов таких висновків.

На переконання суду винність ОСОБА_1 підтверджується рапортом старшого інспектора-чергового ВП № 3 ГУНП в Полтавській області від 02.11.2025, згідно з яким 02.11.2025 о 19:12 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , її чоловік вчиняє сварку та погрожує фізичною розправою (а.с. 4); даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 396475 від 02.11.2025, згідно з яким 02.11.2025 близько 19:10 год в АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою з приниженням честі та гідності, в результатті чого в останньої виникло відчуття страху, власної неповноцінності, чим було завдано шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 (а.с. 3), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.11.2025 (а.с.5), письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно з якими 02.11.2025 близько 19:10 год її чоловік ОСОБА_1 , з яким вони наразі перебувають на стадії розлучення, вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався нецензурною лайкою та хотів, щоб вона пішла з квартири, в якій вони спільно проживають. Згодом чоловік почав поводити себе більш агресивно, через що в неї з`явилося постійне відчуття страху, почалися головні болі та з`явилося відчуття власної неповноцінності. Зазначила, що подібні дії чоловік вчиняє до неї вже не вперше, але до поліції раніше вона не зверталася (а.с. 6); копією термінового заборонного припису стосовно кривдника з підписом про його отримання ОСОБА_1 (а.с. 9), копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.04.2005 (а.с 10).

Досліджені матеріали справи та пояснення учасників справи в судовому засіданні, свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-УІІІ від 07.12.17 домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-УІІІ від 07.12.17 психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно зі статтею 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На переконання суду, нецензурна лайка в сукупності з погрозами вигнати дружину з квартири, яка є її постійним місцем проживання, у вечірню пору доби, взимку, за відсутності у дружини будь-якого іншого житла, з огляду на реальне сприйняття потерпілою таких погроз, відчуття приниження при цьому переконливо свідчать про те, що діями ОСОБА_1 було спричинено шкоду психічному здоров`ю потерпілої, а як наслідок- свідчать про вчинення щодо неї психологічного насильства.

Зазначені обставини встановлені судом в ході розгляду справи на підставі досліджених письмових доказів та наданих пояснень. У свою чергу такі висновки суду в повній мірі спростовують доводи поданих до суду письмових клопотань про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі.

Суд враховує, що ОСОБА_1 заінтересований у результаті розгляду справи, а тому подане ним клопотання про закриття провадження у справі суд розцінює як позицію захисту та намагання уникнути відповідальності.

Поряд з цим, враховуючи, що потерпіла примирилася з ОСОБА_1 , конфлікт між ними вичерпано, а тому клопотання про закриття провадження у справі, подане потерпілою суд розцінює як намагання допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Водночас, статтею 34 КУпАП визначено обставини, які пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених судом конкретних обставин справи, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне застосувати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок грн 00 коп) грн.

Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі частини 1 статті 173-2 КУпАП України та керуючись статтями 245, 283, 284, 294 КУпАП України, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок грн 00 коп) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн шістдесять коп).

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повний текст постанови оголошено 14.01.2026 о 15 год 30 хв.