справа № 631/1450/25
провадження № 3/631/49/26
П О С Т А Н О В А

12 січня 2026 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М.,за участю секретаря судового засідання Семенко А. А., яка здійснювала фіксування судового засідання технічними засобами, а також представника ОСОБА_1 - адвоката Козловської Тетяни Вікторівни, розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі з єдиним унікальним № 631/1450/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Нововодолазькому районному суді Харківської області перебуває справа з єдиним унікальним № 631/1450/25 (провадження № 3/631/49/26) щодо вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 527805, складеного 30 листопада 2025 року поліцейським відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Пугачовим Євгеном Олександровичем, убачається, що 30 листопада 2025 року о 12 годині 20 хвилини в селищі Нова Водолага Харківського району Харківської області, по вулиці Донця Григорія, поблизу будинку № 42, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «SKODA», державний номерний знак НОМЕР_1 , мав ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Аlcotest Drager 6820» результат позитивний - 1,15 ‰. З результатами огляду водій погодився, від проходження огляду в медичному закладі відмовився. Подію зафіксовано на портативні відеореєстратори «Тескар» інвентаризацій номер -2 та інвентаризацій номер -5, а також відеореєстратор з службового транспортного засобу «70МАІ». Від керування ОСОБА_1 відсторонено.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

09 січня 2026 року з використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи представник ОСОБА_1 - адвокат Козловська Тетяна Вікторівна звернулась на адресу суду з клопотанням про зупинення провадження у справі з єдиним унікальним № 631/1450/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді оператора - навідника безпілотних наземних систем, з 17 листопада 2024 року останній фактично залучений до виконання службових та бойових завдань у складі підрозділу і у зв`язку з безперервним виконанням завдань за призначенням в умовах воєнного стану, реальна можливість його особистої участі у судових засіданнях відсутня.

Представник вважає, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неможливо розглянути за його відсутності з метою не порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адвокат Козловська Тетяна Вікторівна звертає увагу, що нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення, тому разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Оскільки інші кодекси України, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону.

Так, відповідно до статті 335 Кримінального процесуального кодексу України у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Оскільки ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , його військова служба здійснюється у режимі постійної бойової готовності, поза межами встановленого робочого часу та в умовах підвищеної небезпеки, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважає, що неможливість особистої участі у судовому розгляді у даному випадку зумовлена не волею чи поведінкою особи, а виконанням нею конституційного обов`язку щодо захисту України, що створює об`єктивні та непереборні перешкоди для повного, всебічного та неупередженого розгляду справи.

З огляду на викладене, представник ОСОБА_1 - адвокат Козловська Тетяна Вікторівна просила суд зупинити провадження у справі до моменту, коли ОСОБА_1 матиме реальну можливість особисто брати участь у судових засіданнях та вважає, що зупинення провадження за таких обставин забезпечить дотримання процесуальних гарантій особи та відповідатиме вимогам справедливого, неупередженого і змагального судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 12 січня 2026 року, ОСОБА_2 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом надсилання судової повістки про виклик на адресу місця проживання, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом направлення судової повістки в електронному вигляді на номер мобільного телефону, який останній вказав у своїй заяві на отримання електронних судових повісток від 30 листопада 2025 року. Так, згідно довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» на мобільний телефон ( НОМЕР_3 ), ОСОБА_1 отримав судову повістку на 12 січня 2026 року - 30 грудня 2025 року о 14 годині 28 хвилин. Про поважність причин своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, ніяких клопотань на адресу суду не направляв.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Козловська Тетяна Вікторівна приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про зупинення провадження у справі підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту клопотання.

Суддя, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Козловської Тетяни Вікторівни, перевіривши матеріали справи, надаючи правову оцінку заявленому клопотанню, приходить до наступного висновку.

Як на підставу для зупинення провадження у справі адвокат Козловська Т. В. посилається на те, що ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України, зокрема у військоій частині НОМЕР_2 , у зв`язку з чим у останнього відсутня реальна можливість особистої участі у судових засіданнях, а тому, щоб не порушувати його права на захист, необхідно зупинити провадження у справі до закінчення воєнного стану, застосувавши аналогію закону, а саме статтю 335 Кримінального процесуального кодексу України, яка обумовлює, що у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Разом з тим, з такою думкою адвоката суд погодитись не може, оскільки як визначено у статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням судочинства у справах про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, регулюючи порядок розгляду справ, визначає у статті 245 завдання провадження, якими є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, дійсно Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Положеннями статті 12-2 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням зупинення строку розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо) (частина 4 статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Аналогічні роз`яснення були надані апеляційним та місцевим судам загальної юрисдикції Верховним Судом своєму у листі № 718/0/158-25 від 04 грудня 2025 року.

01 травня 2022 року набрав чинності Закону України від 14 квітня 2022 року № 2201-ІХ «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», яким були внесені зміни у Кримінальний процесуальний кодексу України, зокрема викладено статтю 335 у новій редакції, яка передбачає зупинення судового провадження у разі призову обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Разом із тим, у Кодекс України про адміністративні правопорушення такі зміни наведеним або будь-яким іншим законом внесені не були.

Вказане свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану. Обумовлено це тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до приписів Кримінального процесуального кодексу України участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою, на відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальність є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 44, статтями 51, 146, 160, 1724 - 1729, 173, частиною 3 статті 178, статтями 185, 185?, 1857, 187 (частина 2 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення). При цьому адміністративні справи за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення до цього переліку не входить.

Враховуючи викладене, застосування за аналогією закону норми статті 335 Кримінального процесуального кодексу України до правовідносин у даній справі не видається можливим.

Водночас, приписами статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено п`ятнадцятиденний строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, при цьому частиною 6 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає кінцевий строк притягнення до адміністративної відповідальності, який становить один рік з дня вчинення правопорушення.

Отже, строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими ніж строки накладення адміністративного стягнення та порядок їх обчислення є різним. Так, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 12 своєї постанови № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснив, що у випадку відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням учасників судового розгляду строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обчислюється починаючи з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні - починаючи з дня його виявлення. Можливість зупинення цього строку у зв`язку з перенесенням розгляду справи не передбачено, крім випадку, визначеного частиною 4 статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачений окремий випадок зупинення строку розгляду справи (адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією), а така підстава, як проходження військової служби особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу про адміністративні правопорушення, не відноситься до підстав для зупинення строку розгляду справи.

Окремо слід зауважити, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідатиме інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення Європейського суду з прав людини від 21 жовтня 2010 року у справі «DIYA 97 v. UKRAINE», заява № 19164/04, § 47).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого - своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Відповідно до послідовної практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною другою цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ, зокрема, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, наведені вище положення статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять заборони щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім іншого слід зазначити, щоКодекс України про адміністративні правопорушення визначаючи у статті 268 права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надав право при розгляді справ користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до статті 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

В даному випадку ОСОБА_1 скористався своїм правом на юридичну допомогу адвоката та його інтереси представляє адвокат Козловська Тетяна Вікторівна, яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВІ № 1363333 від 08 січня 2026 року та має право надати суду пояснення з приводу подій, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, заявити за необхідності клопотання та долучити будь-які докази.

Що стосується посилання представника ОСОБА_1 - адвоката Козловської Тетяни Вікторівни на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 12 листопада 2025 року у справі з єдиним унікальним № 754/947/22, то у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду досліджувала питання зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 часини 1 статті 251 Цивільного процесуального кодексу України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у пункті 3 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України та у пункті 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, та вказана постанова ніяким чином не стосується справ щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, зважаючи на відсутність процесуально визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення підстав для зупинення провадження у справі, одночасно враховуючи, що введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства, беручи до уваги, відсутність об`єктивної неможливості розгляду справи, підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 7, 9, 23, частиною 6 статті 38, частиною 1 статті 130, статтями 245, 246, 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 - 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Козловської Тетяни Вікторівни про зупинення провадження у справі з єдиним унікальним № 631/1450/25 (провадження № 3/631/49/26) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя Т. М. Трояновська