ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Клепка Л.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

14 квітня 2025 року о 12.30 год. у місті Костянтинівка Донецької області, на трасі Н-20 Слов`янськ Донецьк - Маріуполь 32 км 200 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 219010, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук) і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, так і у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , не заперечуючи факту керування транспортним засобом, своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши суду, що він працює таксистом. 14.04.2025, виконуючи замовлення своєї клієнтки, він разом з нею проїжджав блок-пост, де був зупинений працівниками поліції. Під час перевірки його документів працівники поліції стали цікавитися, чому він не служить та казали, що зараз поїдемо в ТЦК, на що він їм заперечив, обґрунтовуючи це тим, що в розшуку він не перебуває та не служить за станом здоров`я. Тоді працівники поліції йому сказали, що складуть на нього протокол за ст.130 КУпАП і запропонували йому сісти в автомобіль, щоб вони зафіксували як він рухається, та знайшли двох свідків. Він не розумів, що відбувається, але вимогу працівників поліції виконав. Потім працівники поліції у присутності свідків сказали, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього свідки розійшлися, а працівники поліції стали складати на нього протокол. Йому пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі м. Краматорська, але він перенервував, не довіряв і проходити огляд на стан сп`яніння відмовився. Про те, що за відмову від проходження огляду настає адміністративна відповідальність, він знав, оскільки у 2023 році на нього вже складався протокол за ст.130 КУпАП. Також пояснив, що після цього він хотів самостійно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте у медзакладі йому в цьому відмовили, обґрунтовуючи це тим, що він приїхав самостійно, а не з працівниками поліції.

В судове засідання, призначене на 09.01.2026, яке раніше неодноразово відкладалося за клопотанням захисника, сторона захисту не з`явилася, про відкладення судового розгляду заяв не надала.

Надавши оцінку зазначеним обставинам, що вказують на намагання затягнути розгляд справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе, враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, та беручи до уваги, що ОСОБА_1 вже надав суду свої пояснення з приводу обставин інкримінованого йому адміністративного правопорушення, завершити розгляд справи у відсутність сторін.

Надавши оцінку дослідженим доказам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та ін.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5. Правил дорожнього руху України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання вказаних вимог тягне за собою адміністративну відповідальність, визначену ст.130 КУпАП.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015; постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу, в вину ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що, крім протоколу, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, підписаного власноруч ОСОБА_1 , доводиться відеозаписом, який дозволяє суду встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доказів неправомірних дій зі сторони працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також доказів порушення працівниками поліції норм законодавства, зокрема оскарження їх дій, висновків службового розслідування, судових рішень, тощо, ні водієм ОСОБА_1 , ні його захисником адвокатом Кошелем А.С. суду не надано, тому підстав вважати, що під час оформлення правопорушення на ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції чинився тиск або було проявлено упереджене ставлення, у суду немає. У зв`язку з цим надані ОСОБА_1 пояснення суд оцінює критично і розцінює їх як версію захисту з метою уникнення передбаченого законом адміністративного стягнення, а отже, підстав для визнання відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції неналежним, не об`єктивним та недопустимим доказом суд не вбачає.

Твердження захисника про неможливість постановлення судового рішення у справі без допиту свідків, які були присутніми під час фіксації поліцейським правопорушення з використанням спеціального технічного засобу та які в судове засідання неодноразово не з`явилися, суд вважає безпідставним, так як матеріали відеозапису, які відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП обов`язково долучаються до протоколу, не залежать від пояснень свідків та суб`єктивного сприйняття ними певних обставин. До того ж, свідки залучаються лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеофіксації.

Крім цього, п.2.5 ПДР України встановлює обов`язок водія, а не право, пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і жодних винятків не містить.

У рішенні «О`Галлоран та Франсіс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Між тим, свого обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР України, водій ОСОБА_1 не виконав, що в достатній мірі підтверджується вище наведеними та дослідженими судом доказами і вказує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом не встановлено.

Вирішуючи питання адміністративного стягнення, суд враховує положення ст.ст.23, 33 КУпАП, характер вчиненого та суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один 1 рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 як особи, на яку накладається адміністративне стягнення за постановою суду, також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 245, 251, 255, 268, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього за ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф підлягає сплаті на наступний рахунок: (IBAN) UA0004001, отримувач ГУК у Днiпр-кiй обл/Дн-ка об/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн., який необхідно сплатити на розрахунковий рахунок отримувача № UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення стягнення в установу банку України, а в разі оскарження чи опротестування постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Платіжний документ, що засвідчує сплату штрафу в повному обсязі, надається до Шевченківського районного суду міста Дніпра.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у добровільному порядку протягом 15 днів з дня вручення копії постанови при примусовому виконанні постанови суду штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І. Клепка