ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 671/2161/25

Провадження № 33/820/76/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в залі суду, за участі секретаря Мельничук К.С., апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Дембіцького О.В. на постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.4 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 місяці, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 19 листопада 2025 року о 13 год. 00 хв. поблизу с-ща Війтівці на а/д М-30 Стрий-Ізварине 215 км ОСОБА_1 повторно протягом року після притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 1 КУпАП, керував транспортним засобом EQ 1074, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3. б Правил дорожнього руху.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Дембіцький О.В. просить постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року змінити, накласти на ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом на 3 місяці.

Посилається на відсутність в діях ОСОБА_1 ознак повторності, оскільки про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.1 КУпАП (постанова ЕНА № 03564615 від 28.11.2024 року), він дізнався лише після ознайомлення з матеріалами даної справи, а тому був позбавлений можливості оскаржити зазначену постанову у встановленому законом порядку. При цьому, зазначає, що 28.11.2024 року він був зупинений на блок-пості для перевірки військовооблікових документів, після чого його відпустили, жодні документи про притягнення до адміністративної відповідальності не складались та не вручались, що також підтверджується відсутністю відповідної відмітки у постанові. Крім того, ОСОБА_1 не отримував копію даної постанови і по почті.

Разом з тим, вважає, що суд повинен був врахувати наявність на утриманні ОСОБА_1 трьох неповнолітніх дітей, позитивну характеристику за місцем роботи та не позбавляти його права керування транспортним засобом, який є основним джерелом його доходу, оскільки він здійснює перевезення вантажів на автомобілі та використовує автомобіль у побуті.

Звертає увагу і на те, що власником транспортного засобу EQ 1074, державний номерний знак НОМЕР_1 є ФОП ОСОБА_2 , який надав йому пакет документів на вантаж і автомобіль та запевнив, що документи в порядку, а про те, що даний автомобіль не пройшов обов`язкового технічного контрою, він дізнався лише після того як його зупинили, тобто він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.4 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник Дембіцький О.В., будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду, яке було призначено на 13.00 год. 13 січня 2025 року не з`явилися. Захисник Дембіцький О.В. надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність та особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , у зв`язку із сімейними обставинами та його зайнятістю в іншому судовому процесі.

Враховуючи положення ст. 286 КУпАП, те, що ОСОБА_1 та його захисник Дембіцький О.В. були повідомлені належним чином про час та місце розгляду провадження, захисник звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Мотиви суду.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

Пунктом 1.3 Правил Дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 31.3. б Правил дорожнього руху передбачає, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Згідно ст. 121 ч.4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Відповідно до ст. 121 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №517548 від 19.11.2025 року, згідно якого 19 листопада 2025 року о 13 год. 00 хв. поблизу с-ща Війтівці на а/д М-30 Стрий-Ізварине 215 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному огляду, але своєчасно його не пройшов, чим повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ст. 121 ч.4 КУпАП (а.с.1);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3564615 від 28.11.2024 року, яка набрала законної сили 28.11.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., який було сплачено ОСОБА_1 (а.с. 3, 49);

- відеозаписом правопорушення, що записаний на нагрудну камеру поліцейського, з якого вбачаються обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом EQ 1074, державний номерний знак НОМЕР_1 , без наявності обов`язкового технічного контролю (а.с. 4).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КУпАП.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 121 КУпАП саме на водіїв, а не на власників транспортних засобів покладена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами, які не пройшли обов`язкового технічного контролю чи мають технічні несправності.

Апеляційний суд вважає неспроможними і твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак повторності, у зв`язку з його необізнаністю про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.1 КУпАП, з огляду на наступне.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №3564615 від 28.11.2024 року, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було зафіксоване не в автоматичному режимі в присутності водія, ним надавались дані, що посвідчують його особу (а.с.3). Більше того, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатив штраф у розмірі 340 грн. відповідно до постанови ЕНА №3564615 від 28.11.2024 року (а.с.49). Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 було відомо про факт притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.1 КУпАП та про зміст ухваленого щодо нього рішення. Водночас, необізнаність правопорушника про постанову ЕНА №3564615 від 28.11.2024 року не спростовує наявності ознаки повторності, оскільки чинне законодавство не пов`язує з суб`єктивним сприйняттям особою факту притягнення до відповідальності, а визначається об`єктивним фактом вчинення нового адміністративного правопорушення протягом строку, встановленого законом, після накладення адміністративного стягнення за аналогічне правопорушення.

За таких обставин, на думку суду, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки повторності, його дії за ст. 121 ч.4 КУпАП, як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті кваліфіковано правильно.

Щодо вимог сторони захисту про зміну рішення суду в частині накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, які обґрунтовані даними, що характеризують його особу, а також необхідністю ОСОБА_1 використовувати автомобіль, то апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.33 ч.2 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Разом з тим, за змістом статті 121 ч.4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Із аналізу цієї норми закону убачається, що санкція ст.121 ч. 4 КУпАП не є альтернативною, а передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу поєднаного із позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, у даному випадку, загальні засади призначення адміністративного стягнення, визначені ст. 33 ч. 1 КУпАП не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

У даному випадку, з огляду на положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права, також вважаю за потрібне звернути увагу на наступне рішення.

По справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Позитивні відомості про особу ОСОБА_1 , а також безумовна необхідність використання ним транспортного засобу, не можуть слугувати підставою для задоволення апеляційних вимог з урахуванням встановленої законодавцем безальтернативної санкції, характеру вчиненого діяння та суспільної небезпеки правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.4 КУпАП.

Отже, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 місяці, відповідає санкції ст.121 ч.4 КУпАП України, вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП України щодо загальних правил накладення стягнення, а також є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню.

Законодавець не передбачає можливості призначення стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 Дембіцького О.В. задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд також виходить з того, що можливості звільнити особу від адміністративної відповідальності за малозначністю за ст. 121 ч.4 КУпАП згідно ст. 22 КУпАП також не передбачено.

Отже, наведені доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про призначення ОСОБА_1 стягнення без позбавлення права керування транспортним засобом не відповідають вимогам Закону.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Дембіцького О.В. залишити без задоволення.

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 4 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: