Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/1920/25
Провадження по справі № 3/514/2/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 року с-ще Бессарабське

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця будинку АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого, не судимого, не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-15 КУпАП.

Зазначені матеріали відповідно до розділів ІІ, ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Тарутинського районного суду Одеської області Тончевій Н.М.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №380384 від 07 жовтня 2025 року, 06 жовтня 2025 року в період часу з 21 години 30 хвилин по 06 годину 30 хвилин спільно з молодшим сержантом ОСОБА_2 військовослужбовець ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «прикордонний патруль» в районі прикордонного знаку №0721/02 та під час несення служби не забезпечував належним чином організацію та несення служби, що призвело до незаконного перетину особою ДКУ. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Захисник ОСОБА_1 адвокат Реу Р.В. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 з протоколом не згоден та свою провину не визнає з огляду на наступне. По-перше, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 172-15 КУпАП, що є помилковим, оскільки правопорушення вчинене в умовах особливого періоду, а тому вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відображають істотні ознаки складу правопорушення, передбаченого саме у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. По-друге, під час несення служби ОСОБА_1 у зазначений в протоколі період ним не було зафіксовано незаконного перетину кордону, організація та несення служби ним були забезпечені належним чином. До протоколу не доданого жодного доказу, який би підтверджував викладені в ньому обставини. По-третє, ніяких письмових пояснень ОСОБА_1 з цього приводу не надавав та нічого не підписував. З урахуванням наведеного, просив справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, приходжу до наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №380384 від 07 жовтня 2025 року, 06 жовтня 2025 року в період часу з 21 години 30 хвилин по 06 годину 30 хвилин спільно з молодшим сержантом ОСОБА_2 військовослужбовець ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «прикордонний патруль» в районі прикордонного знаку №0721/02 та під час несення служби не забезпечував належним чином організацію та несення служби, що призвело до незаконного перетину особою ДКУ.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1ст. 172-15 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-15 КУпАП визначає склад правопорушення: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, визначене в частині першій цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно з Законом України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Отже після прийняття Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», що затверджений Законом України від 17 березня 2014 року в Україні триває особливий період.

Міноборони України в листі від 19 жовтня 2015 року № 322/2/8417 надало роз`яснення щодо дії особливого періоду в Україні після завершення часткової мобілізації. Так, відповідно до ст. 1 Закону «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014 в Україні настав особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України. Враховуючи зазначене, на даний час в Україні не припинено дію особливого періоду.

Тож, правопорушення вчинене ОСОБА_1 є правопорушенням вчиненим в умовах особливого періоду.

Виходячи з наведеного, вважаю, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відображають всі істотні ознаки складу правопорушення, передбаченого у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

При цьому, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, (рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Неправильна кваліфікація порушення зумовлює складення протоколу за неналежне порушення і, відповідно, відсутність протоколу за вчинене правопорушення. Відповідно до цього провадження закривається з підстави відсутності події та складу правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю за необхідне провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-15 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 172-15, 245, 280, 283, 284 КУпАП-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя Н.М. Тончева