Провадження №: 3/336/97/2026
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя 09 січня 2026 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації і проживання:

АДРЕСА_1 про вчинення адміністративного правопорушення,

передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол серії ВАД №

682412 від 07.11.2025 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за

ч. 1 ст. 156 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 07.11.2025 року в

магазині Шансон, розташованому за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт.

Комишуваха, вул. Богдана Хмельницького, 27А, ОСОБА_2 здійснив продаж електронних

пристроїв для паріння з нікотином 5% без марок акцизного податку, чим порушив ч. 9 ст. 65

Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного

і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів», чим вчинив правопорушення,

передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений

належним чином.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності у цій справі, не є обов`язковою.

17.12.2025 року до суду від захисника ОСОБА_2 адвоката Казановської А.О.,

надійшло клопотання, в якому вона просить закрити справу про адміністративне

правопорушення відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю у його діях складу

адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 КУпАП та просила

його задовольнити. В обгрунтування поданого клопотання зазначила, що ОСОБА_2 не є

суб`єктом даного правопорушення, оскільки суб`єктом ч.1 ст.156 КУпАП може бути лише

підприємець або працівник закладу торгівлі, які мають право на здійснення роздрібної або

оптової торгівлі алкогольним напоями або тютюновими виробами.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат Казановська А.О. вказала що

ОСОБА_2 вини у вчиненому правопорушенні не визнає.

Заслухавши пояснення адвоката Казановської А.О., вивчивши матеріали справи про

адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і

свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів

підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,

запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання

Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил

співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1

КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу

впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку,

встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення

здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком)

визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на

громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок

управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим

умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи

бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих

наслідків.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з

необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих

наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не

передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про

адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин

кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про

адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне

правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній

відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно

майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на

розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що

мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб,

уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен

навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх

сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених

при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення

зобов`язаний з`ясувати всі обставини у справі на підставі доказів, зібраних особою, яка склала

протокол.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та

Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції,

затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення

зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала

протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її

виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт,

який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і

потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням

заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за

роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що

використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими

марками цього податку.

У даному випадку для наявності складу вказаного правопорушення необхідним є

доведення як факту роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими

виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного

податку чи з підробленими марками цього податку.

На думку суду, на підтвердження таких фактів у цій справі достатніх доказів немає.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності

факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена

належними доказами.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_2 здійснив продаж електронних пристроїв для

паріння з нікотином 5% без марок акцизного податку гр. ОСОБА_3 ,

пояснення якого в матеріалах справи відсутні. Викликати гр. ОСОБА_3 у судове засідання для

дачі пояснень неможливо, оскільки у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо

місця проживання та засобів зв`язку вказаного свідка.

Пояснення військовослужбовця Військової служби правопорядку, що наявні в матеріалах

справи, суд не бере до уваги, оскільки пояснення останнього є показаннями з чужих слів. Крім

того, у зазначених поясненнях відсутня будь-яка інформація, яка б підтверджувала, що саме

ОСОБА_2 здійснив продаж електронних пристроїв для паріння з нікотином 5% без марок

акцизного податку гр. ОСОБА_3 , а тому його пояснення не можуть бути

доказом вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, факт продажу електронних пристроїв для паріння з нікотином 5% без марок

акцизного податку ОСОБА_2 не зафіксований у встановленому законом

порядку.

Протокол огляду та вилучення, не свідчить що ОСОБА_2 здійснював продаж

електронних пристроїв для паріння з нікотином 5% без марок акцизного податку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП полягає у

роздрібній або оптовій торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами,

що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з

підробленими марками цього податку.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази продажу: грошова виручка, касовий чек,

інші підтвердження факту реалізації гр. ОСОБА_2 вищезазначених електронних пристроїв

для паріння.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання

протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього КУпАП.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і

суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Разом з тим, будь-яких доказів, які б підтверджували факт продажу гр. ОСОБА_2

електронних пристроїв для паріння з нікотином 5% без марок акцизного податку, протокол про

адміністративне правопорушення та додані матеріали не містять.

Таким чином, у матеріалах справи немає доказів для встановлення об`єктивної

сторони правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип

верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та

Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9

Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана

Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування

практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди

застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013,

заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від

20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула

адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення,

суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь

обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним

чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має

захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично

судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти

України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від

07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за

відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або

достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти

України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм

доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування

достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних

презумпцій щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно

довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні

винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як

наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про

адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до

адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється

до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в

зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку,

встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне

правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та

складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на

доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності

вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне

правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм

внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні

всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є

будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)

встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи

в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку

про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим справа

про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.

1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 156 ч. 4, 245, 247, 251, 252, 279,

280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 за частиною 1 статті 156 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у

зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Усі речові докази: речі, які вилучені у ОСОБА_2 за протоколом огляду та вилучення від 07.11.2025 року , повернути особі, у якої їх вилучено, за належністю - ОСОБА_2 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили

після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена

особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником,

захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених

частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів

з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний

суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом

особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також

якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.В. Зарютін