Справа № 153/1814/25
Провадження № 33/801/26/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гаврилюк Т. В.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Жунку Дмитра Сергійовича

розглянув апеляційну скаргу останнього на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП,

встановив :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 679381 від 07.11.2025 встановлено, що 23.10.2025 о 00:15 год ОСОБА_1 перебуваючи в будівлі телятника, що розташований по вул. Щаслива 22-В, с.Клебанівка належного ОСОБА_2 , таємно викрав два мішки соняшнику, чим завдав матеріального збитку на суму одної тисячі двісті гривень чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн та стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 605,60 грн.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Жунку Дмитро Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, особу, яка нібито вчинила адміністративне правопорушення було виявлено 23.10.2025, тоді як протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у порушення абз.2 ст.254 КУпАП складено 07.11.2025, тобто більш ніж протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Також, у апеляційній скарзі захисник посилається на те, що у порушення глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності ОСОБА_1 , останньому не було роз`яснено його права та обов`язки, у протоколі не зазначено відмови від підписання протоколу.

У порушення п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, у протоколі містяться виправлення у номері статті, що є недопустимим після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою стосовно якого його складено.

Крім того, скаржник вказує на помилку у кваліфікації правопорушення, а саме на те, що розмір заподіяної шкоди (1200 грн) перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і тому на думку захисника дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не можуть бути кваліфіковані за ч.1 ст.51 КУпАП.

Захисник у скарзі також вказує на те, що у протоколі не зазначено прізвище та адреси потерпілого та у порушення вимог пункту 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, в графі «до протоколу додається» не зазначено жодних документів.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 КУпАП основним завданням цього кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу, прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2025 року ВАД № 679381 убачається, що 23 жовтня 2025 року о 00:15 год ОСОБА_1 перебуваючи в будівлі телятника, що розташований по вул. Щаслива 22-В, с.Клебанівка належного ОСОБА_2 , таємно викрав два мішки соняшнику, чим завдав матеріального збитку на суму одної тисячі двісті гривень чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 51 КУпАП.

До протоколу долучені копія супровідного листа (а.с. 3), рапорт від 23.10.2025 (а.с. 4), копія протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.10.2025 (а.с. 5), копію пояснення ОСОБА_2 від 29.10.2025 (а.с. 6), копію заяви ОСОБА_3 від 23.10.2025 (а.с. 7), рапорт від 07.11.2025 (а.с. 8), DVDдиск із вмістом відеозаписів (а.с. 9), а також особисті пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення цілком доведена матеріалами справи, а саме наявними у ній зазначеними вище доказами.

Однак з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.

Так, 09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст. 51 КпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Як передбачає пункт 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на н.м.д.г., то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За правилами підп. 169.1.1. п. 169.1. ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга складає 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року для будь-якого платника податку.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року складатиме 3028 грн. Тому, податкова соціальна пільга у 2025 році складатиме (3028х50%) = 1 514,00 гривень.

Отже, 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян складає 757,00 грн (1514,00х0,5).

Із зазначеного висновується, що при кваліфікації та складанні протоколу про адміністративне правопорушення відповідальною особою допущено помилку при кваліфікації виявленого правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що для належної кваліфікації правопорушення є цілком необхідним підтвердження оцінки майна, яке було викрадено, разом із тим матеріали справи такої інформації не містять про що зазначив і суд першої інстанції у оскаржуваній постанові.

Апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду щодо відхилення клопотання начальника ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про уточнення даних щодо кваліфікації правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Подання таких клопотань не передбачено чинним КУпАП, а суд повинен розглядати справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення та не може виходити за його межі.

Згідност.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного до оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

Ураховуючи наведене, апеляційний суд зазначає, що оскільки, фабула правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст. 51 КУпАП, за якою кваліфіковано правопорушення, місцевий суд помилково не повернув матеріали для доопрацювання та не мав правових підстав для розгляду справи по суті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення та вимоги до його змісту визначаються ст. 254, 256 КУпАП, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 (далі - Інструкція № 1376), та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 N° 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Аналогічні вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в Інструкції № 1376 та Інструкції № 1395. Відповідно до статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію відбулось 23.10.2025 (а.с.5), письмові пояснення ОСОБА_2 були надані 29.10.2025 (а.с.6), заява про долучення компакт-диску із відеодоказами була надана 23.10.2025 (а.с. 7), рапорт інспектора за результатом розгляду заяви про крадіжку було складено того ж дня 23.10.2025 (а.с.4).

У зазначеному вище рапорті інспектора чергової частини відділення ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області від 23.10.2025 серед іншого зазначено, що в ході реагування на дане повідомлення було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дрібну крадіжку соняшнику, відносно останнього буде складено адміністративні матеріали за вчинення дрібної крадіжки.

Крім того, як убачається із пояснень свідка ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1 тієї ж ночі 23.10.2025 поліцейські приїжджали до помешкання ОСОБА_1 , що також підтверджує факт виявлення останнього.

Тобто, у інспектора поліції, який виявив особу, що вчинила адміністративне правопорушення в силу вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП виник обов`язок складання протоколу про адміністративне правопорушення, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Проте, як встановлено апеляційним судом, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у порушення ч.2 ст.254 КУпАП складено лише 07.11.2025, тобто більш ніж протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд погоджується із доводами захисника викладеними у апеляційній скарзі, щодо порушення строку складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2025 року серії ВАД №679381 взагалі не містить даних щодо потерпілих осіб, що у свою чергу, розцінюється судом як порушення поліцейськими вимог ст. 256 КУпАП при складанні протоколу.

Разом із тим, апеляційним судом відхиляються доводи захисника про те, що у порушення глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складено у відсутність ОСОБА_1 , та останньому не було роз`яснено його права та обов`язки, також у протоколі не зазначено відмови від підписання протоколу.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 07.11.2025 серії ВАД № 679381 інспектором поліції зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав і обов`язків, разом із тим в протоколі вказано про відмову від підписання протоколу та надання пояснень особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Такі дії ОСОБА_1 розцінюються апеляційним судом як розуміння ним своїх прав та обов`язків передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, чим скористався останній, відмовившись від надання пояснень по суті адміністративного правопорушення та відмовившись від підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі недоліки та сумніви мають трактуватися на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жунку Дмитра Сергійовича задовольнити.

Постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 51 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 51 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий