Номер провадження: 33/813/319/26
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

ПостановоюКиївського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2025 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,0 грн з конфіскацією двох собак. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить постанову Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2025 року скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість.

В обґрунтування апеляційною скарги особа, яка притягається до адміністративної відповідальності посилається на складення протоколу про адміністративне правопорушення з істотними порушеннями строків передбачених положеннями ст. 254 КУпАП, без зазначення дати та часу надання протоколу для підпису особі, за відсутності будь-яких відомостей про осіб, які були присутні при відмові особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від підпису в протоколі, з огляду на що неможливо перевірити чи був скаржник своєчасно та належним чином повідомлений про суть адміністративного правопорушення, що є істотним порушенням його права на захист.

Також особа, яка притягується до адміністративної відповідальності посилається на відсутність підтвердження належного роз`яснення йому прав, передбачених ст. КУпАП.

Згідно посилань скаржника, матеріали справи не містять достатніх і беззаперечних доказів, які б підтверджували наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між його діями та заподіянням шкоди, а також наявність в його діях вини, оскільки сам факт заподіяння тілесних ушкоджень сам по собі не доводить порушення правил утримання тварин, за відсутності доведення, що наслідки настали саме результаті протиправних дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

В судове засідання 13.01.2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 будучи повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, не з`явився (а.с. 40).

На адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд справи за його відсутності.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому, згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, положення ст. 154 КУпАП не входить до переліку правопорушень при розгляді справ про яке передбачена обов`язкова участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд, вважає за необхідне розглядати дану справу про адміністративне правопорушення за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , який сповіщена належним чином про дату, час та місце судового розгляд, зважаючи на подану останнім заяву про розгляд справи за його відсутності та встановлені положеннями ст. 277 КУпАП строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП суд першої інстанції виходив із того, що обставини, викладені у протоколі, підтверджені обставинами, викладеними у заяві та поясненнях, відповідно до яких ОСОБА_1 підтвердив факт нападу на нього двох собак, які перебували на вулиці без супроводу господаря, без повідків та намордників, повалили його на землю та покусали його за руки та ноги. Позицію ОСОБА_4 , який є особою, яка утримує двох собак породи «стаффордширский терьер», викладену у судовому засіданні, яка полягає в повному запереченні своєї відповідальності за допущені ним особисто порушення прав і законних інтересів фізичних осіб та створення загрози безпеці людей, та як наслідок, спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людини, суд розцінює як байдуже, безвідповідальне ставлення до наслідків, які настали в результаті ігнорування та не дотримання вимог нормативно-правових актів, які регулюють Правила утримання домашніх тварин, в тому числі собак. Така поведінка та ставлення ОСОБА_3 свідчить про відсутність усвідомлення протиправності його дії та каяття у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на наявні встановлені судом першої інстанції обставини справи та в подальшому досліджені апеляційним судом, судом першої інстанціях в повній мірі дотримано вищенаведені вимоги КУпАП та як результат винесено законну та обґрунтовану постанову щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 154 КУпАП відповідальність передбачена за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

За положеннями ч. 3 ст. 154 КУпАП адміністративна відповідальність наступає у випадку вчинення дії, передбачені ч. 1 цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 758769 вбачається, що ОСОБА_3 27.09.2025 року близько 19 год 50 хв по АДРЕСА_1 порушив правила утримання тварин, що спричинило шкоду здоров`я ОСОБА_1 (вкусила собака), чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

На підтвердження наведених в проколі обставин подій до вказаного протоколу долучено заяву потерпілого ОСОБА_1 , складену 27.09.2025 року (тобто в день зазначений в протоколі подій), в якій повідомляє, що 27.09.2025 року нього накинулися дві собаки, без повідка та наморника, власник яких проживає за адресою: АДРЕСА_2 та просить вжити відповідні заходи до власника даних собак. Дана заява складена та адресована начальнику Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області. Відповідні обставини також було зазначено потерпілим й в письмових поясненнях, відібраних працівниками поліції 27.09.2025 року та долучених до матеріалів справи, в яких також зазначено про доставлення потерпілого до закладу охорони здоров`я для надання медичної допомоги.

В подальшому як вбачається з довідки виклику 102, наявної в матеріалах справи, працівниками поліції встановлено ймовірного власника вищевказаних собак, який проживає по АДРЕСА_2 та котрий назвався через ворота ОСОБА_2 . Наданими письмовими поясненнями 06.11.2025 року ОСОБА_2 підтвердив належність йому зазначених собак, повідомивши при цьому, що зазначені в протоколі подій відбувалися 27.09.2025 року, собаки на когось накинулися, однак йому невідомо хто саме їх випустив.

При цьому, спричинення заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_1 , що є обов`язковою ознакою в даному випадку згідно положень ч. 3 ст. 154 КУпАП, підтверджується в свою чергу долученою працівниками поліції довідки № 7558 КНП «Міської клінічної лікарні № 10» ОМР, з якої вбачається звернення ОСОБА_1 27.09.2025 року до травматологічного пункту медичного закладу з приводу множинних укушених ран обох верхніх кінцівок та нижньої лівої кінцівки. Таким чином, з огляду на викладене, наведені обставини справи в своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги в частині відсутності причинно-наслідкового зв`язку між його діями та заподіянням шкоди потерпілому ОСОБА_1 .

Окрім наведеного, в письмових поясненнях безпосередньо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності містить відмітка про відмову останнього від підпису складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на що доводи апеляційної скарги в даній частині також відхиляються апеляційним судом. При цьому, в поясненнях містить зазначення щодо роз`яснення особі його прав передбачених положеннями ст. 63 Конституції України. Відмітка про роз`яснення особі його прав та обов`язків передбачених положеннями ст. 268 КУпАП в матеріалах справи відсутні з огляду на відмову особи від ознайомлення та підпису складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 254 КУпАП, апеляційний суд вважає зауважити щодо їх необґрунтованість, оскільки з наявних матеріалів справ вбачається, що після відібрання у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідних письмових пояснень по суті вищенаведених подій 06.11.2025 року, якими підтверджено особу власника вказаних в протоколі собак, які напали на потерпілого ОСОБА_1 , працівникам поліції складено відповідний протокол за ч. 3 ст. 154 КУпАП, а саме - 06.11.2025 року, тобто в день надання особою пояснень щодо подій, якій мали місце 27.09.2025 року. Відповідно, з огляду на викладене, а саме дату встановлення власника собак, та положення ст. 254 КУпАП, згідно якого протокол складається протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, працівниками поліції складено протокол у відповідності до вказаних положень КУпАП.

Будь-яких інших належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано.

За положеннями п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що зібраними по справі доказами в повній мірі підтверджена наявність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуособи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2025 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Комлева