Провадження № 3/644/104/26
ПОСТАНОВА

про притягнення до адміністративної відповідальності

13 січня 2026 р. м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Костильова О.В.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно непрацевлаштованої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області надійшов адміністративний матеріал за вих. № 1938гб/41/14/02-2025 від 25.11.2025 стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_2 ), про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП України (а.с. 13).

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 27.11.2025 справа № 644/11256/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 14).

21.11.2025 близько 13 год 58 хв за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 вчинила стосовно своєї доньки ОСОБА_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 ) домашнє насильство (психологічне), а саме: погрожувала вбити та нецензурно лаялась в бік доньки, чим було завдано шкоду психологічному здоров`ю дитини, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом серії ВАБ № 987047 від 21.11.2025 про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено адресу: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Харкова на підставі ст.276 КУпАП (а.с. 1).

У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності та за згодою свого дідуся ОСОБА_3 (а.с. 16-18), пояснила, що 21.11.2025 близько 14 год її мати ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нецензурно висловлюватися в її бік, кричала та пригрозила її вбити. Потерпіла повідомила суду, що її мати ОСОБА_2 нерідко вживає алкогольні напої та вчиняє конфлікти з дідусем потерпілої ОСОБА_3 , чи рідним братом ОСОБА_2 , свідком та учасницею яких часто є ОСОБА_1 , яка потерпає від психологічної напруги через систематичні сварки та образи у свою сторону від своєї матері ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 у судовому засіданні провину повністю визнала за обставин зазначених у протоколі серії ВАБ № 987047 від 21.11.2025, щиро каялася, зобов`язувалася в майбутньому не вчиняти та не допускати випадків домашнього насильства стосовно своєї неповнолітньої доньки, просила суд призначити мінімальне покарання у межах санкції інкримінованої їй статті, що підтверджується її письмовою заявою (а.с. 20).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 та 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07.12.2017 № 2229-VIII (надалі за текстом Закон № 2229-VIII) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, психологічне насильство це умисні дії, коли особа прагне спричинити шкоду, порушити права і свободи людини.

19.12.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 22.05.2024 № 3733-IX, яким ч.1 ст.173-2 КУпАП викладена в новій редакції, в якій зазначено, що вчинення домашнього насильства -це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП діяння, передбачене ч. 1 цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Отже, відповідальність за скоєння домашнього насильства наразі настає виключно у випадку, якщо в результаті вчинення такого діяння мали місце наслідки у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що повинно бути вказано у протоколі, який за своєю суттю є процесуальним документом обвинувачення.

Суд звертає увагу, що у протоколі серії ВАБ № 987047 від 21.11.2025 про адміністративне правопорушення розкрито ознаки психологічного характеру домашнього насильства, детально зазначено про скоєне діяння ОСОБА_2 , як таке що має форму такого виду домашнього насильства (а.с. 1).

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні докази скоєння психологічного характеру домашнього насильства, детально зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 987047 від 21.11.2025, зокрема погрози вбити та нецензурна лайка гр. ОСОБА_2 стосовно своєї доньки ОСОБА_1 21.11.2025 о 13 год 58 хв за адресою їх сумісного проживання : АДРЕСА_1 , чим завдано шкоду психологічному здоров`ю дитини ( а.с. 1), що також підтверджується відповідними наданими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 (а.с. 8), відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції долучених до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску «АЛ 11015» (а.с. 4) тощо.

Відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції долучених до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску «АЛ 11015» (а.с. 4) зафіксовано розмову поліції Натович Я.Б. та процедуру складення протоколу за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, так з розмови з ОСОБА_2 вбачається, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Суд бере до уваги емоційний стан потерпілої, що зафіксований на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції, а також вбачався судом під час слухання адміністративної справи у судовому засіданні, зокрема: яскраво виражені ознаки розгубленості, засмучення, ображеність, схвильованість, відчай, що свідчать про негативні наслідки для психологічного здоров`я потерпілої.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.11.2025 стосовно ОСОБА_2 вбачається, що на підставі відповідей потерпілої особи ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_2 виписано терміновий заборонний припис (а.с. 5, 3).

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 21.11.2025 близько 13 год 58 хв, її мати ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пригрозила вбити її та почала нецензурно висловлюватися в її бік (а.с. 8).

З копії термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_2 від 21.11.2025 вбачається, що припис про заборону контактувати ОСОБА_2 з її донькою ОСОБА_1 винесений на 5 діб з 16 год 00 хв 21.11.2025 до 16 год 00 хв 26.11.2025, у зв`язку зі вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства стосовно своєї доньки (а.с. 3).

З рапорту інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 УПП В Харківській області ДПП ст. лейтенанта поліції Неживи В. від 21.11.2025 вбачається, що 21.11.2025 під час несення служби у складі 4102 отримали виклик «Домашнє насильство» за адресою: АДРЕСА_1 (ЄО 33036). Прибувши на місце виклику виявлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння та безпідставно викликала поліцію через лінію «102». Під час відпрацювання виклику виявлено факт вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі сторони матері (а.с. 12).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд дійшов переконання, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події та додані до адміністративних матеріалів докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_2 інкримінованого їй діяння, з доведеним складом адміністративного правопорушення, передбаченого 2 ст.173-2 КУпАП, за таких підстав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов переконання, що вину ОСОБА_2 повністю доведена та підтверджена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 987047 (а.с. 1-2);

- копією термінового припису стосовно ОСОБА_2 від 21.11.2025 (а.с. 3);

- відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції зафіксованих на оптичному диску АЛ 11015 (а.с. 4);

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.11.2025 (а.с. 5);

- електронним рапортом від 21.11.2025 (а.с. 6-7);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 8);

- рапортом інспектора інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 УПП В Харківській області ДПП ст. лейтенанта поліції Неживи В. від 21.11.2025 (а.с. 12);

- письмовою заявою до суду ОСОБА_2 (а.с. 20).

Отже, суд дійшов переконання, що своїми діями ОСОБА_2 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, психологічного характеру стосовно неповнолітньої особи, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є щире каяття ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 35 КУпАП обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається вчинення правопорушення з ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно з ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням практики ЄСПЛ та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, враховуючи характер його вчинення, особу правопорушника, вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яку необхідно призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України (а.с. 10-11, 21), ступінь вини, зокрема її повне визнання та щире розкаяння у вчиненому (а.с. 20), загальні основи накладення адміністративних стягнень, обставиною, що пом`якшує відповідальність (а.с. 20) та обтяжують, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, в межах санкції статті за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Доказів, що давали б підстави вважати, що ОСОБА_2 має пільги до сплати судового збору у матеріалах справи відсутні, тому одночасно з накладенням адміністративного стягнення з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

Отже, на підставі викладеного вище, керуючись ч. 2 ст. 173-2, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), визнати винною за ч. 2 ст.173-2 КпАП України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави (отримувач коштів ГУК Харківська область/МТГ Харків/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0020649; код класифікації доходів бюджету 21081100) штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою ст. 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д.Г. Паляничко