Справа № 584/39/26
Провадження № 3/584/117/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2026 м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Данік Я.І., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Відділення поліції №2 (м.Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом ВАВ №006407 від 4 січня 2026 року, ОСОБА_1 4 січня 2026 року близько 20 год. 50 хв., перебуваючи за місцем проживання вчинив відносно ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

В силу ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) вирішує ряд питань, в тому числі щодо правильність складеного протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В той же час, як вбачається з протоколу протоколом серії ВАВ №006407 від 4 січня 2026 року зазначено, що внаслідок дій ОСОБА_1 могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , тобто без зазначення, яка саме шкода була спричинена потерпілій, що не відповідає диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Оскільки в силу ст.ст.254-256 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах складеного протоколу, без усунення допущених у ньому суперечностей розгляд справи є неможливим, суд вважає, що матеріалами не підтверджується наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку із чим провадження відносно нього підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.156,247,278,280 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.І.Данік