Справа № 606/2218/25
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2026 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУН ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителька АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2025 о год. 20 хв. в м. Теребовлі по вул. І. Мазепи водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, зміна шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 відмовився, та проїхати в найближчий медичний заклад також відмовився. Чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, таким чином вчинив правопорушення, склад якого, передбачений ч.1ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи повідомлений у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.12.2025 серії ЕПР1 № 547516, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань та заяв щодо розгляду справи від нього не надходило. Зазначені обставини відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП надають можливість розгляду справи за його відсутності.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №547516 від 22.12.2025, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Жодних заперечень щодо змісту протоколу, суті правопорушення чи дій поліцейських Чубатий Р.В. не висловила, крім того, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено йому права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який був оглянутий в судовому засіданні, з якого слідує, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Volkswagen д.н.з НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції через порушення правил дорожнього руху, а саме не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при розвороті. Поліцейський при спілкуванні з ОСОБА_1 вказує, що вбачає в нього ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з ротової порожнини. Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на місці зупинки, однак останній відмовляється, також відмовляється їхати в медичний заклад. Поліцейський пропонував пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі декілька разів, роз`яснював наслідки відмови, проте ОСОБА_1 відмовився, при цьому його відмова була чіткою, поліцейські роз`яснили наслідки такої відмови.

- направленням в медзаклад на огляд від 22.12.2025 в якому, серед іншого, зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а також факт не проведення огляду;

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абз.2,4 ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух"). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст.52 цього Закону). За положеннями ч.2 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії.

За змістом абзаців 3 та 5 ч.2 ст.16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 ПДР).

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

В силу ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети виховання правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в майбутньому.

Згідно з вимогами ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян,що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка