ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Пшеняк М.В.

захисника Дмитренка І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Дмитренка І.М., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2025 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою, її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, який стягнути на користь Держави на рахунок № UA 0014468, отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг м. Нова Одеса/21081100, МФО 899998 ; з конфіскацією предметів торгівлі 18 пачок цигарок.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу, 04.09.2025 року о 12 год. 30 хв. за адресою: м. Нова Одеса, вул. Свободи,41, гр. ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами за ціною 95 грн за пачку без отримання ліцензії, що підлягає ліцензуванню, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Крім того, 04.09.2025 о 12 год. 30 хв. за адресою: м.Нова Одеса, вул. Свободи,41, гр. ОСОБА_1 , займалася господарською діяльністю без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме здійснювала торгівлю тютюновими виробами, продала 1 пачку цигарок «Маrshal» за ціною 95 грн, чим порушив вимоги ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП

Постановою суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, який стягнути на користь Держави на рахунок № UA 0014468, отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг м. Нова Одеса/21081100, МФО 899998 ; з конфіскацією предметів торгівлі 18 пачок цигарок.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник Дмитренко І.М., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Стверджує, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245, 251, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, невірно надав оцінку обставинам справи та інкримінованого правопорушення, порушив норми матеріального та процесуального права, а тому необґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.156 та ч.1 ст. 164 КУпАП.

Зазначає, що ОСОБА_1 не являється суб`єктом господарювання у зв`язку з чим не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП України. Крім того, в протоколі складеному відносно неї вказано про порушення вимог ст. 16 ЗУ « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних .напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», проте як, зазначена норма Закону стосується основних вимог оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, які ОСОБА_1 не порушувала, а тому відсутня об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Вказує, що вилучені «цигарки без марок акцизного податку» зазначені в акті вилучення від 04.09.2025 року не можуть слугувати доказами вини ОСОБА_1 , так як невідомо в кого працівники поліції їх вилучили і чи стосуються вони взагалі ОСОБА_1 . Також в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні данні щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу тютюнових виробів, які відповідно до санкції ч.1 ст.156 КУпАП повинні бути конфісковані у разі визнання її винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, що в свою чергу виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

Звертає увагу, що суд досліджував факт роздрібної торгівлі ОСОБА_1 алкогольними напоями без ліцензії, мови про яку в протоколі та інших матеріалах зовсім не має. Так суд, першої інстанції, всупереч змісту протоколу про адміністративне правопорушення, безпідставно визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, посилається на те, що відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватися суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. В подальшому в своєму рішенні зазначив, що ОСОБА_1 порушила вимоги Податкового Кодексу України та вказаного Закону.

Наголошує, що істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності, проте в матеріалах справи відсутні будь які данні, щодо систематичного характеру дій ОСОБА_1 , що в свою чергу виключає об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Частиною 1 ст. 156 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у роздрібній або оптовій торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку та тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 721608, 04.09.2025 року о 12 год. 30 хв. за адресою: м. Нова Одеса, вул. Свободи, 41, гр. ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами за ціною 95 грн. за пачку без отримання ліцензії, що підлягає ліцензуванню, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП. (а.п. 1).

Суд першої інстанції дослідивши матеріали провадження, а саме зазначений протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_2 , заяву про видачу працівникам поліції 18 пачок цигарок, акт вилучення від 04.09.2025р., дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Твердження апелянта, що те, що вилучені «цигарки без марок акцизного податку» зазначені в акті вилучення від 04.09.2025 року не можуть слугувати доказами вини ОСОБА_1 , так як невідомо в кого працівники поліції їх вилучили і чи стосуються вони взагалі ОСОБА_1 , є неприйнятними з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, вивчивши матеріали провадження, а саме письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких остання підтвердила факт реалізації нею тютюнових виробів без відповідної ліцензії та письмові пояснення ОСОБА_2 , який пояснював, що, 04.09.2025 року він за адресою: АДРЕСА_1 , придбав у ОСОБА_1 пачку цигарок за 95 грн., а також дослідивши заяву про видачу цигарок та акт вилучення цигарок від 04.09.2025р., обґрунтовано зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, так як не являється суб`єктом господарювання не є слушними, оскільки диспозиція ч.1 ст.156 КУпАП не передбачає спеціального суб`єкта відповідальності, відповідальність за цією статтею наступає за ведення роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. А з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона особисто 04.09.2025 р. продала ОСОБА_2 1 пачку цигарок «Маrshal» за ціною 95 грн.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи та правильно надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

За такого, посилання апелянта на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються дослідженими судом доказами, яким надана належна оцінка.

Щодо доводів захисника стосовно того, що в матеріалах справи відсутні будь які відомості щодо систематичного характеру дій ОСОБА_1 з торгівлі тютюновими виробами, що в свою чергу виключає об`єктивну сторону інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, то вони є слушними, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, визнаються адміністративними правопорушеннями та тягнуть за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Об`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Визначення господарської діяльності міститься, зокрема, у Господарському кодексі України (далі ГК України). Відповідно до статті 3 цього Кодексу під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 ГК України).

Згідно зі статтею 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції у цьому Кодексі та інших законах.

Отже, незалежно від наявності/відсутності мети отримання прибутку, господарською діяльністю є виготовлення, реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, що здійснюється самостійно (ініціативно) та систематично.

Саме у разі здійснення такої (господарської) діяльності та реалізації господарської компетенції особи визнаються суб`єктами господарювання та підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку як юридична особа чи фізична особа підприємець (стаття 58 ГК України).

За відсутності в діяльності особи ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер, а отже, і про обов`язок особи зареєструватись як суб`єкт господарювання.

З огляду на зазначене під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164 КУпАП, при встановленні об`єктивної сторони складу правопорушення, яке полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, з`ясуванню підлягають як факти здійснення реалізації продукції (виконання робіт чи надання послуг) особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, так і факти систематичності такої діяльності (три і більше разів), її самостійність та ініціативність, наявність в особи господарської компетенції щодо такої діяльності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 721840, суб`єктом правопорушення було зазначено ОСОБА_1 , яка здійснювала торгівлю тютюновими виробами та продала ОСОБА_2 одну пачку цигарок «Маrshal» за ціною 95 грн, без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності.

Жодних відомостей про те, що діяльність ОСОБА_1 з продажу тютюнових виробів мала систематичний характер, у протоколі не наведено, жодних доказів чи свідчень щодо існування таких обставин (фактів) до протоколу додано не було.

З рішення суду першої інстанції не вбачається повною мірою встановлених судом під час розгляду справи обставин, які становлять об`єктивну сторону адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 164 КУпАП, у тому числі щодо систематичної, самостійної та ініціативної господарської діяльності ОСОБА_1 без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, відповідно до закону, із посиланням на відповідні докази, досліджені судом, щодо конкретних встановлених судом фактів, які б свідчили про систематичну протиправну діяльність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, слід зазначити, що у разі не доведення здійснення особою саме господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, сам по собі одиничний факт вчинення певних дій, не визнається адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, був зроблений без дослідження всіх обставин справи, з порушенням норм КУпАП та належним чином не мотивований.

Відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на вищевказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 займалася господарською діяльністю без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП .

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КУпАП., що є підставою для закриття провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так як судом першої інстанції не було накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, а на час розгляду апеляційної скарги закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП то провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За наведеного, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з постановленням нової постанови.

Керуючись ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Дмитренка І.М., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2025 року, відносно ОСОБА_1 , скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою вважати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП. На підставі п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Провадження у справі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.