Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1643/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2026 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В., за участі секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кондратюка О.А.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 417676 від 26.07.2025, 25.07.2025 близько 22 год. 30 хв. у АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою та образливими словами в адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано, зокрема:

- Протокол про адміністративне затримання від 25.07.2025;

- Рапорти працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 25.07.2025 (згідно яких близько 22:30 напроти магазину АТБ у м.Красилів було виявлено групу осіб, які розпивали спиртні напої, на що останнім було зроблено зауваження та прохання припинити вживання алкогольних напоїв, на що ОСОБА_1 почав вчиняти хуліганські дії, не виконувати законні вимоги працівників поліції, виражатися нецензурною лайкою в громадському місці та в бік працівників)

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому правопорушенні не визнав.

Постановою від 20.10.2025 залучено до участі у справі відділення поліції № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

ОСОБА_1 надав пояснення, згідно яких дійсно 25 липня 2025 року він перебував біля магазину АТБ з другом та вагітною дружиною (цивільною). Спілкувались, ніхто з них алкоголю не вживав. До них у подальшому підійшли працівники поліції, серед яких він упізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . З ОСОБА_5 в неприязних відносинах, раніше посварились, був інцидент. З тих пір до нього завжди чіпляються. Того вечора також почали їх гнати. ОСОБА_1 вказав, що це не приватна територія. Також ОСОБА_1 сказав, щоб працівник поліції увімкнув камеру та представився, а також щоб викликали ВСП та адвоката. Однак працівники поліції за вказівкою ОСОБА_5 почали його крутити та затримувати, одягнули кайданки. Під час цього він дійсно уже виражався нецензурними словами, оскільки його спровокували. Перехожі звертались до працівників поліції з проханням відпустити ОСОБА_7 , оскільки останній нічого не зробив.

Захисник просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Вказав, що ОСОБА_1 став учасником конфлікту, словесної перепалки. Він не був в стані алкогольного сп`яніння (що підтверджується медичною довідкою), подія відбулась за участі його вагітної дружини (цивільної) (також надано довідку). Після події була викликана бригада медичної допомоги, яка при огляді констатувала наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 .

Також захисник подав письмові пояснення, в яких вказав, що сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних дій, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені в ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у суду. Крім того, в ньому не зазначені час та місце складання. Не вказано відповідно до вимог статті 256 КУпАП прізвища, адреси свідків правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи, що також суперечить вимогам п.п. 12, 15 Інструкції, якими передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, що містять інформацію про правопорушення.

Щодо копій рапортів працівників поліції, котрі містяться в матеріалах справи, то вони не можуть бути визнані достатніми доказами по даній справі, оскільки вони належним чином не завірені посадовою особою, не відомо де знаходяться оригінали, хто, коли саме та за яких обставин зробив дані копії.

У даній адміністративній справі жодних доказів матеріалів фото-та відеофіксації на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце, пояснень свідків, які встановлювали б факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушень, не має.

Таким чином, вказує, що у суду відсутні підстави зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Працівник поліції, котрий складав протокол, в судове засідання 14.01.2026 не з`явився, однак у попередньому судовому засіданні повідомив, що протокол був складений у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, кричав, був незадоволений діями працівників поліції. Вказав, що був виклик. Він особисто бачив навпроти АТБ велике скупчення людей, серед яких були працівники поліції. Останні затримували ОСОБА_1 , який був у кайданках.

Заяв чи клопотань від учасників не надходило.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, диспозиція статті 173 КпАП України передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто, особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП необхідно встановити факт того, що особа дійсно в активній формі, безпричинно, з власної ініціативи чи через незначний привід порушила громадський порядок і спокій громадян, перешкоджала нормальним умовам їх життєдіяльності чи відпочинку.

За відсутності відповідного мотиву, коли дії особи зумовлені неприязними стосунками з іншою особою і прагненням завдати шкоди конкретній особі чи образити її з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Такі ж висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к.

Отже, хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто, без мотивів явної неповаги до суспільства.

Суд враховує те, що для кваліфікації дій особи за ст. 173 КУпАП необхідна наявність у цих діях хуліганського мотиву. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонукати вчинити такі дії можуть різні причини. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Отже, хуліганські спонукання - головна відмінна риса діянь, що кваліфікуються за ст. 173 КУпАП. Дрібне хуліганство вчиняється безпричинно, із-за неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Натомість, вчинення подібних діянь з інших, не хуліганських мотивів, може утворювати інший вид правопорушень, тобто, діяння не може кваліфікуватися за ст. 173 КУпАП, як вчинене з хуліганських мотивів, якщо воно вчинене за інших спонукань (приводів), зокрема, як відповідна реакція на поведінку потерпілих або інших осіб.

З огляду на вищенаведене, для встановлення істини по справі та належної оцінки дій особи має значення мотив його поведінки, направленість умислу особи.

Досліджуючи матеріали справи, а також, виходячи з пояснень учасників (за відсутності доказів відеофіксації обставин події), можна зробити висновок, що між особою, яка притягується до адміністративно відповідальності, та іншою особою, відбувся особистий конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, а відтак встановлене свідчить про те, що дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були спрямовані на порушення громадського порядку та спокою громадян та не вчинялися з хуліганських мотивів.

Інших доказів того, що в час та місці, вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив громадський порядок, матеріали справи не містять.

Враховуючи вимоги ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини повинні тлумачитись на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С. В. Васільєв