Справа № 439/1394/25 Головуючий у 1 інстанції: Рахімова О. В.
Провадження № 33/811/1878/25 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., у відкритому судовому засіданні у м. Львові, з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Оприска Миколи Васильовича, розглянувши апеляційну адвоката Галушки В.В. на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2025 року,

встановив:

постановою Бродівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обрано стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави, одержувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 12.07.2025 року о 23.03.00 год. в м. Броди по вул. 22 січня, керував транспортним засобом марки «Фольксваген Каді», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку чи продуву алкотестера «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, відмовився, як і відмовився пройти медичний огляд в медичній установі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, адвокат Галушка В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Бродівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

Наголошує, що при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення мало місце порушення законодавчих вимог, зокрема норм, які передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція). Так, всупереч законодавчих вимог, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння був складений в одному примірнику і водію ОСОБА_1 не вручався, що підтверджується відеозаписом; направлення на огляд водія ОСОБА_1 не складалося, а не підписане направлення юридичної сили не набрало.

Заявляє, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху. На момент прибуття працівників поліції ОСОБА_1 у салоні автомобіля спав. Звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та інструкція з експлуатації спеціального технічного засобу «Драгер».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Оприска М.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП суд першої інстанції послався на дані, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 389767 від 12 липня 2025 року; долученому відеозаписі на DVD диску; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 від 12 липня 2025 року;

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до змісту ч.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як встановлено апеляційним судом та слідує із матеріалів справи, працівниками поліції не було задокументовано факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Так, апеляційному суду ОСОБА_1 пояснив, що повністю заперечує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 389767 від 12.07.2025 року. Наголосив, що хворіє на цукровий діабет, зупинився, бо погано себе почував, викликав швидку допомогу. Приїхала швидка допомога, надала допомогу. При цьому у поліції, яка також перебувала на місці події ніяких зауважень до водія ОСОБА_1 не було. Надалі, коли ОСОБА_1 почав здійснювати рух, оскільки змушений був швидко їхати додому, бо погано себе почував, то працівники поліції повторно вирішили його зупинити, хоча спілкувалися з ОСОБА_1 до цього і жодних зауважень не було, жодних сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та жодних пропозицій пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» у працівників патрульної поліції не було.

Такі пояснення узгоджуються із даними, що містяться на оглянутому апеляційним судом відеозаписі з нагрудної камери, з якого слідує, що водій ОСОБА_1 на час приїзду працівників поліції транспортним засобом марки «Фольксваген Каді», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не керував, знаходився у салоні автомобіля, що перебував у нерухомому стані, двигун був не заведений, (22:49 час на відеозаписі). Згодом мало місце спілкування із медичними працівниками, після закінчення якого ОСОБА_1 почав здійснювати рух. Надалі працівники патрульної поліції повторно зупинили водія ОСОБА_1 (23:04 час на відеозаписі) та висловили припущення про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, при апеляційному розгляді встановлено, що працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху чи інших нормативно-правових актів, чинних під час дії воєнного часу, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських. Матеріали справи взагалі не містять будь-якого посилання на те, з якої підстави ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, був зупинений, і як наслідок, змушений пройти огляд на стан сп`яніння. Більше того, у матеріалах справи відсутній також і рапорт інспектора патрульної поліції, де б могла бути зазначена, причина зупинки водія транспортного засобу марки «Фольксваген Каді», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Відтак, суд першої інстанції не перевірив і не дав оцінки правомірності зупинки водія ОСОБА_1 , а матеріали справи не мають документального підтвердження правомірності такої зупинки водія, а факт керування транспортним засобом та порушення водієм Правил дорожнього руху України не зафіксовано належним чином.

За таких обставин суд вважає, що водієм ОСОБА_1 не допущено порушень Правил дорожнього руху, чи інших дій, за які його транспортний засіб слід було зупинити, у зв`язку із чим, та за сукупністю з іншими обставинами, у цьому конкретному випадку складені процесуальні документи щодо нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення у цьому випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанову належить скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Галушки Василя Васильовича задоволити.

Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ