ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/43/26 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. ознайомившись з апеляційною скаргою адвоката Мотальвої-Кравець В.Ю., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

05 січня 2026 року адвокат Мотальова-Кравець В.Ю, в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, за змістом якої просить скасувати вищевказану постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2021 року. т

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про судове засідання, розгляд справи проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та копія постанови в строк, передбачений ст.285 КУпАП, не вручена ОСОБА_1 , який з 10.12.2021 року перебував за кордоном.

Ознайомившись з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційною скаргою та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження адвокату Мотильовій-Кравець В.Ю. слід відмовити, виходячи з наступного.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Аналогічне положення визначено статтею 289 КУпАП, відповідно до якої скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, законодавець пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення.

Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Поважними причинами пропуску строку на оскарження є ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Оскаржувана апелянтом постанова була прийнята судом першої інстанції 09 листопада 2021 року. Відповідно останнім днем для подачі апеляційної скарги у даній справі є 19 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2021 року адвокат Мотильова?Кравець В.Ю., в інтересах ОСОБА_1 , подала 05 січня 2026 року, тобто з понад чотирирічним пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як слідує з матеріалів провадження, розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 . На 20 жовтня 2021 р., про що останній був повідомлений працівником поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 09 листопада 2021 року, про що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була належним чином повідомлена рекомендованим поштовим відправленням за місцем його проживання, яке було вручено адресату 26 жовтня 2021 року. (а. с.11)

Після ухвалення судового рішення, постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2021 року, відповідно до ст.285 КУпАП, була направлена рекомендованим повідомленням за місцем проживання ОСОБА_1 , і вручена адресату 19 листопада 2021 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а. с.15)

Таким чином, ОСОБА_1 , як особі щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, було відомо як про дату, час та місце розгляду справи 20.10.2021 р. о 10 год. 00 хв. та 09.11.2021 р. о 09 год. 00 хв., так і станом на 16 листопада 2021 року про прийняте відносно нього рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2021року.

Апеляційний суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Аналізуючи доводи, зазначені адвокатом Мотальовою-Кравець В.Ю. у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що будь-яких підстав, які б перешкоджали ОСОБА_1 , як особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатися про результат розгляду справи та подати апеляційну скаргу або подати апеляційну скаргу відразу ж як йому стало відомо про ухвалене судом рішення, апелянтом не наведено.

Враховуючи викладене, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2021 року не вбачаю, а тому відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання адвоката Мотальової-Кравець В.Ю., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2021 року відмовити.

Повернути адвокату Мотальовій-Кравець В.Ю. апеляційну скаргу у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя