ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , не працюючого, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 424877 від 3 грудня 2025 року, складеного інспектором СРПП Жмеринського РВП Кабаровським С.С., 3 грудня 2025 року о 1-30 год ОСОБА_1 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчинив.

Відповідно до протоколу, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), зокрема, психологічного характеру (погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

В судові засідання 24 грудня 2025 року та 13 січня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, викликався до суду, шляхом направлення йому судових повісток на вказану в протоколі про адміністративне правопорушення дійсну адресу місця реєстрації та проживання.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання згідно, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації нею права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В даному випадку проходжу до висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_1 поставив свій підпис та вказав «згоден»; рапортом про надходження повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 3 грудня 2025 року о 01-41 год про те, що чоловік погрожує предметом, схожим на ніж, в будинку діти та батько; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника, відповідно до якого кривднику заборонено контактувати з постраждалою особою протягом 3 діб; письмовим поясненням ОСОБА_2 , у якому вказано, що її співмешканець ОСОБА_1 3 грудня 2025 року вчинив конфлікт, під час якого ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою; письмовим поясненням ОСОБА_1 , у якому вказано, що він виражався до співмешканки нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, однак реальних дій не вчинив, зобов`язується більше так не робити; формою оцінки ризиків, де поліцейським визначено низький рівень небезпеки та копією паспорта ОСОБА_1 , відповідно до якої встановлено його особу.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеною повністю, оскільки останній застосував психологічне насильство до співмешканки, однак такі його дії не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, яке не призвело до тяжких наслідків, дані про особу правопорушника, який не працює, ступінь вини ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення з прямим умислом. Обставин, що пом`якшують відповідальність та обставин, що обтяжують відповідальність - не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу.

Керуючись статтями 173-2, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ