Справа № 162/1185/25 Провадження №33/802/64/26 Головуючий у 1 інстанції:Цибень О. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Зубрицької А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Хвесика С.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любешівського районного суду від 11 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Любешівським РС УДМС України у Волинській області 23.10.2013, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП і на підставі ст. 36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29.10.2025 близько 23 год 50 хв в сел. Любешів по вул. Березній, здійснив з`їзд в кювет та залишив місце ДТП, до якої він причетний. У зв`язку з вказаним, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 29.10.2025 близько 22 год 50 хв в сел. Любешів по вул. Березній, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху та, не впоравшись з керуванням, злетів у кювет. Внаслідок ДТП пасажири автомобіля отримали тілесні ушкодження, автомобіль зазнав механічних ушкоджень з матеріальними збитками. У зв`язку з вказаним, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в частині накладеного стягнення, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на те, що накладене судом стягнення не відповідає характеру і тяжкості вчинених ним правопорушень. Посилається на неврахування судом того, що він вперше притягається до адміністративної відповідальності, визнав вину, щиро розкаявся, потерпілі претензій не мають, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких потрібно постійно возити на огляд до лікаря. Вказує, що позбавлення спеціального права можливе за грубе, повторне або систематичне порушення порядку користування ним. Просить постанову суду першої інстанції змінити та призначити йому стягнення у виді штрафу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисника та ОСОБА_1 , які скаргу підтримали та просили змінити постанову судді першої інстанції, суддя приходить до наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, не заперечується в суді апеляційної інстанції самим правопорушником, а також доводиться зібраними матеріалами справи.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП є вірною.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

І постанова судді у цій її частині, ніким із учасників судового розгляду не оспорюється, тому на предмет законності та обґрунтованості, не перевіряється.

Проте, апеляційним судом перевіряються вимоги скарги щодо безпідставності застосування стосовно нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке своє рішення суддя обґрунтував поведінкою ОСОБА_1 який, нехтуючи своїми права та обов`язками водія, після дорожньо-транспортної пригоди залишив її місце, і його каяття не може розцінюватись суддею як виправдання такої його неправомірної поведінки.

Однак, із таким висновком судді першої інстанції, погодитись не можна, з огляду на таке.

Згідно із ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та іншими законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП визначено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, а санкція ст.124КУпАП відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

При цьому, за наявності у санкціях даних статей, у тому числі, у правопорушенні, яке є більш серйозним із числа вчинених, альтернативного - більш м`якого виду адміністративного стягнення у виді штрафу, суддя свого рішення про застосування стосовно ОСОБА_1 стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами, належним чином не мотивував.

Також поза увагою залишив те, що останній свою вину у вчиненому визнав повністю та беззастережно, щиро розкаявся у скоєних ним адміністративних правопорушеннях, що відповідно до ч. 1 ст. 34 КУпАП є обставинами, які пом`якшують його відповідальність. Потерпілі претензій не мають. Крім того, на утриманні ОСОБА_1 двоє малолітніх дітей, які потребують медичних оглядів.

Таким чином, позбавивши ОСОБА_1 права керування, суддя не врахував даних про його особу, ставлення до вчиненого у формі визнання вини та каяття, думку потерпілих.

Тому, при позбавленні ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, суддею обрано явно суворий та несправедливий вид адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані і законні рішення.

Ураховуючи викладене, вважаю доцільним постанову судді першої інстанції в частині накладеного стягнення змінити та призначити ОСОБА_1 покарання за ст.ст.122-4,124КУпАП, на підставі ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

З урахуванням наведеного, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді першої інстанції зміні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2025 року в частині накладеного на нього за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП, адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, на підставі ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

В іншій частині постанову судді залишити без зміни.

Рахунок для сплати штрафу: отримувач коштів УК у м.Луцьку /Луцька отг/21081100, код отримувача (код за ЄДРІІОУ) 38009371, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0003550, призначення платежу сплата штрафу за рішенням суду (Постанова Волинського апеляційного суду від 14 січня 2026 року) про накладення штрафу в справі №162/1185/25, провадження №33/802/64/26.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: