Провадження № 3/742/56/26
Єдиний унікальний № 742/6703/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судового засідання Голушко Н.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 КупАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ухилився від належного виконання батьківських обов`язків, щодо догляду, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: 02.12.2025 близько 15.00 год, під час відвідування місця проживання родини за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку було не прибрано, холодно, відсутні продукти харчування для дітей, та відсутня постільна білизна на ліжках у дітей. Батько не працює та не забезпечує дітей всім необхідним, чим порушив ч.2 ст.150 СК України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до положень ст.184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.150,180 Сімейного кодексу України.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх малолітніх дітей, що також підтверджується і даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №457337 від 02.12.2025, заявою ОСОБА_4 від 30.11.2025 та переглянутим у судовому засіданні відеофайлом (а.с.2-4).

Тобто, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КупАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, керуючись ч.1 ст.184 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665,60 грн.

У разі несплати штрафу в установлений ч.1 ст. 307 КУпАП у п`ятнадцятиденний строк у порядку примусового виконання з порушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО