Справа № 533/914/25
Провадження № 3/533/6/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Пинчук А.С.; особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ; потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; не працює; в зареєстрованому шлюбі не перебуває; реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 ; є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни; до адміністративної відповідальності протягом року притягувався 11.06.2025 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не притягувався,

- за адміністративні правопорушення, передбачені 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

15 жовтня 2025 року близько 19 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 , як особа, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене частиною першою ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно жінки, з якою проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою та виганяв з будинку, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Також 15 жовтня 2025 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно падчерки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: хапав за волосся та намагався вдарити, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю малолітньої дитини, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 у судовому засіданні 23.12.2025 пояснив, що у той день приїхав з Полтави. Його співмешканка ОСОБА_4 та сусідка ОСОБА_5 випивали та нецензурно лаялися, у тому числі у його бік. Він попросив їх піти, але вони не відреагували. Підтвердив, що виганяв їх з будинку, але заперечував факт насильства відносно дитини.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні 23.12.2025 підтвердила фактичні обставини, викладені ОСОБА_1 та у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, але заперечувала факт вчинення насильства відносно її дитини.

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судовому засіданні 23.12.2025 у присутності матері за її згодою пояснила, що у той день гуляла на майданчику, до них прийшла тьотя ОСОБА_6 . Мама та тітка ОСОБА_6 вживали алкоголь. ОСОБА_7 стала у бік дядька ОСОБА_8 нецензурно виражатися. ОСОБА_9 образився та вдарив тітку ОСОБА_10 . Потім став їх виганяти з будинку і пригрозив їх виписати на наступний день. Також підтвердила, що дядько ОСОБА_8 вдарив її, коли вона перебувала у кімнаті поряд з матір`ю. Однак мати ОСОБА_2 таке заперечувала.

З метою з`ясування думки дитини суддею було залучено Службу у справах дітей та оголошено у судовому засіданні перерву до 07.01.2026.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників провадження, суддя установила таке.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.

Згідно зі ч. 3 ст. 173-2 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, органом поліції надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 15.10.2025 серії ВАД № 591193 (а.с. 3);

- протокол про адміністративне правопорушення від 15.10.2025 серії ВАД № 591194 (а.с. 4);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.10.2025, відповідно до якого прийнято усну заяву від ОСОБА_2 про те, що 15.10.2025 близько 19 години в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме нецензурно виражався в її бік та виганяв з дому (а.с.5);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 15.10.2025, в яких вона зазначила, що 15 жовтня 2025 року близько 19 години вона перебувала вдома та пила пива зі знайомими, після чого вони пішли додому. В цей час додому прийшов її співмешканець ОСОБА_1 , який почав вчиняти сварку з нею на ґрунті того, що вона випивала пиво, й почав виганяти з будинку. Окрім цього виражався у її бік нецензурною лайкою (а.с. 6);

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 15.10.2025, відповідно до яких вона проживає з мамою ОСОБА_2 та вітчимом ОСОБА_1 . Так, 15 жовтня 2025 року близько 19 години вона перебувала вдома. Від мами вона почула, що вітчим виганяв маму з будинку й нецензурно виражався в її бік (а.с.7);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.10.2025, у яких він зазначив, що 15 жовтня 2025 року близько 17 години він повернувся додому з міста Полтави. На лавці біля подвір`я сиділи подруги його співмешканки та відпочивали, вживаючи спиртне... На цьому ґрунті між ними виник конфлікт, під час якого він повідомив її, що наступного дня випише її з будинку, наказав їй збирати речі й наступного дня покинути його будинок. Також зазначив, що з будинку співмешканку не виганяв (а.с. 8);

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 15.10.2025, за якою поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки кривдника як низький (а.с.9);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.10.2025, відповідно до якого прийнято усну заяву від ОСОБА_2 , про те що 15 жовтня 2025 року близько 22 години у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , а саме ударив рукою по голові (а.с. 10);

- заяву ОСОБА_2 від 15.10.2025, в якій вона просила перевірку по факту отримання тілесних ушкоджень її донькою ОСОБА_3 не проводити, оскільки тілесних ушкоджень не завдано (а.с. 11);

- письмові пояснення ОСОБА_2 15.10.2025, в яких вона зазначила, що 15 жовтня 2025 року близько 22 години вона зі своєю донькою ОСОБА_3 та співмешканцем ОСОБА_1 знаходились вдома. Між її донькою та співмешканцем виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 вдарив рукою ОСОБА_3 по голові та ногою штовхнув в область ребер, тому донька взяла телефон та звернулася у поліцію (а.с.12);

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 15.10.2025, відповідно до яких вона проживає разом з мамою ОСОБА_2 та вітчимом ОСОБА_1 15 жовтня 2025 року близько 22 години між нею та вітчимом виник конфлікт, піч час якого останній штовхав її ногою в ребра та вдарив по голові рукою, тому вона вирішила звернутися у поліцію (а.с.13);

- письмову відмову ОСОБА_1 від пояснень (а.с.14);

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 15.10.2025, за якою поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки кривдника як низький (а.с. 9);

- відеозапис, яким зафіксовано процедуру складення протоколів про адміністративні правопорушення та відібрання пояснень від учасників конфлікту (а.с. 44);

- рапорт помічника чергового відділу поліції № 2 (м. Горішні Плавні) ГУНП в Полтавській області від 15.10.2025, відповідно до якого 15.10.2025 отримано заяву та зареєстровано ЄО № 13048 від 15.10.2025 як домашнє насильство. Заява надійшла від ОСОБА_11 про те, що 15.10.2025 вітчим ОСОБА_12 прийшов за адресою: АДРЕСА_3 , зі знайомими, які розпивали алкоголь, а наразі пішли, й на час здійснення заяви виганяє з будинку заявницю та її матір ОСОБА_2 . Під час виїзду на місце події працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , а саме: виражався нецензурною лайкою й виганяв з будинку (а.с. 41);

- рапорт, відповідно до якого 15.10.2025 отримано заяву та зареєстровано ЄО № 13054 від 15.10.2025 як домашнє насильство. Заява надійшла від ОСОБА_11 , про те що 15.10.2025 вітчим ОСОБА_13 прийшов за адресою: АДРЕСА_3 , вдарив по голові та почав штрикати в ребра й виганяти. ШМД не потрібна, 2 години тому приїздила поліція, мати ОСОБА_2 повідомила, що конфлікт вирішено з донькою та співмешканцем. Під час виїзду на місце події працівниками поліції встановлено, що 15.10.2025 близько 22 години у АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_3 , а саме завдав їй один удар рукою по голові, від чого остання ушкодження не отримала (а.с. 42);

Відеозаписом зафіксовано пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка повідомила працівникам поліції, що дочка викликала поліцію. Підтвердила, що чоловік виганяв її з дому. Причиною такої реакції чоловіка було те, що вона випивала зі сусідкою, яка в адресу ОСОБА_1 нецензурно виражалася. Малолітній дочці не сподобалося, що ОСОБА_1 наказав їм забиратися, тому і викликала працівників поліції. Відеозаписом також зафіксовано, що дитина спілкувалася спокійно, не нервувала, показувала щоденник з гарними оцінками, підтвердила факт нецензурної лайки у її бік та у бік матері. Малолітня дитина підтвердила, що дядько ОСОБА_8 «по волосах її вдарив».

З постанови Козельщинського районного суду Полтавської області по справі № 533/379/25 від 11.06.2025 вбачається, що ОСОБА_1 притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 16-18).

Письмові пояснення дитини (а.с.7, 13) суддя не враховує, так як відеозаписом зафіксовано, що поліцейський не зачитав дитині занотовані ним пояснення перед тим, як запропонувати їх підписати малолітній дитині. Матір дитини з такими поясненнями не ознайомив.

Суддя також зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надавали дещо суперечливі пояснення. Їх пояснення, що надані поліцейським, що приїхали на виклик та у судовому засіданні, різняться.

Разом з тим ОСОБА_2 під час надання пояснень працівникам поліції підтвердила факт психологічного домашнього насильства (виганяв з дому) а також фізичного домашнього насильства («пихав, штовхав дитину», «він образив її»).

Служба у справах дітей виконавчого комітету Козельщинської селищної ради на запит судді повідомила (а.с. 45), що начальником служби у справах дітей ОСОБА_14 разом з психологом інклюзивного центру ОСОБА_15 була проведена зустріч з малолітньою ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_2 та вітчимом ОСОБА_1 . У ході розмови з малолітньою ОСОБА_16 було з`ясовано, що вітчим завдав їй легкий ляпас по голові. Провівши розмову з психологом матір пообіцяла звернутися до інклюзивного центру для надання послуг по інклюзії її дитині.

У судді немає підстав не довіряти поясненням дитини, наданим нею як при першому контакті з працівниками поліції, так і в суді, а також при бесіді зі психологом.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність події адміністративного правопорушення суддя відхиляє, адже потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила факт нанесення їй образ нецензурною лайкою, створення перешкод їй у доступі до житла, де вона наразі проживає однією сім`єю разом з кривдником, та факт психологічного впливу на неї з метою обмеження спілкування з приятелькою, що є проявом домашнього насильства у розумінні закону. Суддя також ураховує той факт, що таку поведінку ОСОБА_1 викликала поведінка потерпілої ОСОБА_2 , яка вживала алкогольні напої. Однак причини, що призвели до вчинення домашнього насильства, можуть бути враховані при призначенні стягнення, але не є підставою для звільнення від відповідальності.

Отже, враховуючи викладене, суддя уважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених:

1) ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив насильство фізичного характеру відносно малолітньої падчерки, що є формою домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої;

2) ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він повторно протягом року вчинив психологічне насильство відносно жінки, з якою проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що є формою домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладаються в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два адміністративних правопорушення, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (судом), стягнення накладається у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч. 3 ст. 173-2 КУпАП).

Ураховуючи зазначене, з метою виховання ОСОБА_1 , а також запобіганню вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Також відповідно до положень ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою суд вирішив направити порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, у триденний строк з дня набрання нею законної сили направляється до суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання таких програм.

Згідно із вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 1, 5, 6, 7 статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі.

Відповідно до листа селищного голови Козельщинської селищної ради від 09.06.2025 № 02-13/1033 та від 23.12.2025 № 02-13/2293 у Козельщинській селищній громаді відсутній фахівець, який має спеціальну підготовку для реалізації програми для осіб, що вчинили домашнє насильство за ознакою статі.

Ураховуючи викладене, з огляду на те, що в силу вказаної норми ст.39-1 КУпАП направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом, є правом суду, при вирішенні питання про накладення стягнення на ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку про відсутність підстав та умов для направлення його на проходження відповідної програми.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору (є собою з інвалідністю 2 групи) на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак судовий збір стягненню з нього не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 33, 36, 40-1, ст. 173-2, 276-279, 280, 283-289, 294 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративні стягнення:

- за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП штраф у розмірі 60-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 гривень;

- за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП штраф у розмірі 60-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 гривень.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 60-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 гривень.

Реквізити сплати штрафу:

- стягувач - Головне управління Національної поліції в Полтавській області; місцезнаходження: вул. Матвійчука Юліана, 83, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 40108630;

- отримувач ГУК у Полт.обл/тг смт Козельщ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0016614, код класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня винесення постанови, а при оскарженні - постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду. У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир