Номер провадження3/205/45/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2025 року о 23 годині 39 хвилин у Новокодацькому районі міста Дніпра по вул. Генерала Волівача біля буд. 77 громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Sens, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці. На законну вимогу працівників поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово зазначає, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумною періодичністю самостійно цікавитися перебігом провадження у своїй справі, добросовісно користуватися процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, утримуючись від дій, спрямованих на затягування розгляду справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно користуватися наданими їй процесуальними правами, не зловживати ними та демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді.

З урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема рішення у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, а також строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 277 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням та виховання громадян у дусі неухильного додержання законів України.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмова від проходження огляду є самостійною формою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом досліджено відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, на якому зафіксовано обставини складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 497901 від 30.10.2025 року.

З дослідженого відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово отримував законні вимоги пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння як у медичному закладі, так і за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу. Водночас від проходження такого огляду він категорично відмовлявся, що зафіксовано на відео.

При цьому ОСОБА_1 повідомляв, що транспортний засіб належить йому на праві власності, однак стверджував, що транспортним засобом не керував та перебував у ньому як пасажир. Разом із тим, на неодноразові запитання працівників поліції щодо особи, яка керувала автомобілем, ОСОБА_1 відповіді не надавав, ухилявся від чіткого пояснення зазначених обставин, що свідчить про суперечливість та непослідовність його позиції.

Суд оцінює такі пояснення ОСОБА_1 як надумані та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вони не узгоджуються з іншими зафіксованими на відеозаписі обставинами.

Так, на відеозаписі вбачається, що в салоні автомобіля перебувало троє осіб чоловічої статі. Один із них одразу після зупинки транспортного засобу вийшов із заднього пасажирського місця. Крім того, з відеозапису помітно характерне коливання кузова автомобіля, що є типовим для ситуації, коли особа швидко переміщується з водійського місця на пасажирське, що додатково підтверджує висновок суду про фактичне перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу.

Сукупність зазначених обставин, зафіксованих на відеозаписі, у взаємозв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, свідчить про наявність у його діях ознак керування транспортним засобом у стані сп`яніння або за наявності обґрунтованих підстав вважати його таким, що перебував у стані сп`яніння, а також про усвідомлене ухилення від встановлення відповідного стану.

Враховуючи викладене, суд визнає відеозапис належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який у сукупності з іншими матеріалами провадження підтверджує фактичні обставини адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує вимоги ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, підвищену суспільну небезпеку керування транспортним засобом у стані сп`яніння, особу правопорушника, ступінь його вини, а також відсутність обставин, що виключають адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір.

На підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 36,40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Максим ТАУС