Справа № 545/5413/25
Провадження № 3/545/26/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2026 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші дані суду не відомі,

за ч.3 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

22.11.2025 року близько 21-30 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї співмешканки домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою та завдав удару долонею по обличчю, внаслідок чого була завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 було відомо про розгляд Полтавським районним судом Полтавської області 05.12.2025 року даного адміністративного матеріалу, про що свідчить його особистий підпис в протоколі в графі «підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» (а.с.1), проте у судове засідання не з`явився.

У судове засідання 08.01.2026 року ОСОБА_1 також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, день та час слухання справи шляхом направлення повістки за адресою місця проживання, яку повідомив останній працівникам поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 12-14).

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП при розгляді адміністративного матеріалу, не є обов`язковою, а тому вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до вимог ст. ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст.173-2 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №393859 від 22.11.2025 року (а.с. 1), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або іншу подію від 22.11.2025 року (а.с. 2), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 22.11.2025 року, в яких вказала, що 22.11.2025 року близько 21-00 год за адресою АДРЕСА_1 , співмешканець ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме нецензурно виражався в її бік та вдарив кулаком по обличчю, чим розбив нижню губу (а.с. 3), постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.03.2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с. 6-7).

Отже, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 173-2 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме умисне вчинення діянь фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, необхідно визнати його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.283-284,287-289 КУпАП , суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн. (одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача : Казначейство України ( ЕАП ), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1,300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Копія платіжного документу подається до суду.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: О. Г. Путря