Справа № 734/4767/25 Головуючий у 1 інстанції Бузунко О.А.
Провадження № 33/4823/60/26
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Конюшка Д. Б.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференції із захисником з використанням його власних технічних засобів, апеляційну скаргу захисника адвоката Конюшка Д. Б. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 20 жовтня 2025 року, о 06 год. 48 хв., у с. Кіпті, дорога М-01 97 км (Чернігівського району та області), на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Конюшко Д. Б. просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що він подав клопотання до місцевого суду про надання справи на ознайомлення ще 04.11.2025, проте матеріали справи не були надані на ознайомлення. При цьому, суд вказав, що його було підключено до підсистеми електронний суд, й відповідно, матеріали справи були завантажені для ознайомлення. Проте, до електронного суду були долучені матеріали справи щодо невідомої йому людини - військовослужбовця ОСОБА_2 . Матеріали по ОСОБА_1 так надані і не були.

Звертає увагу суду на те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 поїхати до закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник вказав на порушення вимог складання протоколу та невручення другого примірника його підзахисному, порушення права на захист та порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у невиконанні вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, необхідність індивідуального підходу при накладенні стягнення.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Конюшко Д. Б. підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її з викладених у ній підстав.

Заслухавши аргументи захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису, доданому до протоколу, видно як ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції.

Під час спілкування, у працівників поліції виникли підозри про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, поліцейськими були дотримані вимоги визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, встановленого чинним законодавством, названі ознаки алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що він погодився та пройшов тестування. Результати тесту показали стан алкогольного сп`яніння 1,18 проміле.

Згідно квитанції роздруківки від приладу Драгер, огляд водія ОСОБА_1 проводився 20.10.2025, о 06 год. 58 хв., результат 1, 18 проміле, що підтверджується даними Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чеком з результатами тестування на алкоголь. У розділі Акту з результатами згоден, водій поставив свій підпис.

На відеозапису видно, що ОСОБА_1 не заперечував проти отриманого результату та підписав чек з результатами тестування на алкоголь.

У жодному документі, де ОСОБА_1 поставив свій підпис, відсутні записи про його незгоду з отриманим результатом огляду на стан сп`яніння.

Крім того, переглянутим відеозаписом, встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував проти отриманого результату. Зізнався, що був на Дні народження, випив 300 грам горілки, намагався домовитися з працівниками поліції та все вирішити без протоколу.

Більш того поліцейський надавав трубку для продування розпечатувати ОСОБА_1 , роз`яснював, як треба користуватися приладом, робив контрольний забір повітря, декілька разів перепитував, що вживав водій, який пояснював, що випив 300 грам горілки, чим пояснював наявність запаху від нього, який поліцейський не міг розібрати.

Відеозапис проводився безперервно на місці вчинення правопорушення, і на ньому зафіксований розвиток подій, що передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення. Піддавати вказані докази сумніву, в апеляційного суду немає законних підстав.

За змістом статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, чого у даному випадку не було.

Таким чином, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 була правомірною, при цьому стан останнього викликав у працівників поліції обґрунтовані сумніви у керуванні водієм транспортним засобом у тверезому стані, а сукупність візуальних ознак та поведінка ОСОБА_1 вказували на цілком обґрунтовані вимоги працівника патрульної поліції пройти медичний огляд. Порушень конституційних прав, свобод та інтересів громадян, які б впливали на допустимість доказів у справі, не встановлено.

Судом також не встановлено обставин, які перешкоджали б ОСОБА_1 у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, пройти огляд в медичній установі у встановленому порядку. Зупинка транспортного засобу була здійснена в ранковий час, керування автомобілем передано іншому водію, а тому ОСОБА_1 мав реальну можливість спростувати результат.

Поліцейські виконали вимоги ч. 1 ст. 266 КУпАП, водія ОСОБА_1 було відсторонено від подальшого права керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом.

Відтак, доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо будь-якого транспортного засобу, яке є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, якими категорично заборонено керування транспортними засобами, окрім іншого, з ознаками алкогольного сп`яніння, у стані алкогольного сп`яніння та навіть просто стомленому водію.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Незначні недоліки в оформлені документів є неістотними і не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями.

Суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Конюшка Д. Б. залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець