Справа 350/1887/25
Номер провадження 3/350/468/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2026 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; фізичної особи-підприємиці; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністативні правопорушення.

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, 20 листопада 2025 року в кафе, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії, чим порушила вимоги статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» № 3817-ІХ від 19 квітня 2025 року зі змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністативні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань від неї не надходило. У відповідності до приписів статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З огляду на наведене вище, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведена з огляду на наступне.

Дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністативні правопорушення передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Ця норма закону носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Відповідно до положень статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

В силу вимог частини першої статті 1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Згідно частини сьомої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції - алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що відповідальність за частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністативні правопорушення. настає лише в разі доведення систематичної діяльності особи, направленої на отримання доходу, зокрема, на надання послуг вартісного вхарактеру, що мають цінову визначеність, яка потребує ліцензування.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: її особистими поясненнями наданими під час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 2588 від 28 листопада 2025 року, а також актом (довідкою) фактичної перевірки, проведеної представниками Головного управління ДПС в Івано-Франівській області від 28 листопада 2025 року № 091238, із якого убачається, що 19 листопада 2025 року у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , було придбано 100 грамів алкогольного напою «Джин» по ціні 185 грн без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

За таких обставин вважаю доведеним здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме роздрібна реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії, а отже слід визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, ставлення до вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до частини першої статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись статтями 40-1, 268, 283, 284, частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Штраф сплатити на рахунок: UA0009656, отримувач коштів: ГУК в Ів-Фр. об./ТГ Перегін./21081100, код отримувача: , Казначейство України (ел.адм.подат.).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп., перерахувавши їх за наступними реквізитами: отримувач коштів: Державна судова адміністрація України «Судовий збір»/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106. Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу. На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Сокирко Л.М.