Провадження № 33/811/33/26 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці Сліпенка С.В., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка С.В. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 16 грудня 2025 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.471 МК України

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 16 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.471 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень. Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил №1609/UA209000/2025 від 09.11.2025 року, товар, а саме: картина «Розы», розміром 80см х 120см, виконана на полотні фарбами, з підписом автора ОСОБА_2 та дати 1962 р. у лівому та правому нижньому куті, на дерев`яній рамі постановлено повернути ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно з постановою суду, 09.11.2025 року о 09 год. 14 хв. в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Шегині Медика», митний пост «Мостиська» Львівської митниці на виїзд з України до Республіки Польща по смузі спрощеного митного контролю позначену символами «зелений коридор» прибув транспортний засіб маки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому як пасажир слідувала громадянка України ОСОБА_1 .

У ході подальшого митного контролю та митного огляду транспортного засобу серед особистих речей без ознак приховування, була виявлена картина «Розы», розміром 80см х 120см, виконана на полотні фарбами, з підписом автора ОСОБА_2 та дати 1962 р. у лівому та правому нижньому куті, на дерев`яній рамі.

На момент переміщення через митний кордон у громадянки України ОСОБА_1 відсутні будь-які дозвільні документи.

У письмових поясненнях громадянка України ОСОБА_1 визнала, що перевозила зазначену картину та зазначила, що не має жодних дозвільних документів.

Відповідно до висновку первинної державної експертизи культурних цінностей експерта Волинського краєзнавчого музею № 554 від 01.12.2025 картина відомої української художниці В. Цвєткової «Рози» має історико-культурну і мистецьку цінність, підпадає під визначення «оригінальні художні твори живопису, графіки та скульптури, художні композиції та монтажі з будь-яких матеріалів, твори декоративно-прикладного і традиційного народного мистецтва»

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 вчинила дії щодо недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо вивезення за межі митної території України, які переміщуються громадянами через митний кордон України.

Представник митного органу ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, не оспорюючи вину та кваліфікацію дій ОСОБА_1 оскаржувану постанову суду скасувати в частині накладеного стягнення та постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.471 МК України з призначення стягнення у виді штрафу та конфіскації вилученого товару.

На підтримку своїх апеляційних вимог апелянт, фактично не оспорюючи вину ОСОБА_1 у скоєному покликається на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки на його думку суд необґрунтовано не застосував відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації предметів порушення митних правил, оскільки виявлена картина ОСОБА_4 має історико-культурну цінність для України.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 не прибула, водночас надіслала письмові пояснення від 09.01.2026 року, у якому заперечила апеляційні вимоги митниці, наголосила на конституційних засадах охорони права власності та просила відмовити в задоволенні апеляційних вимог.

Заслухавши пояснення представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/10236/25 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, що стверджується матеріалами справи, і таке в апеляційній скарзі представника митного органу не оспорюється.

Відповідно до санкції ч.3 ст.471 МК України на особу за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами може бути накладено стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Тобто санкція вказаної норми закону передбачає для суду дискреційні повноваження в частині можливості накладення стягнення у виді конфіскації товарів.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, зокрема те, що ОСОБА_1 вину в скоєному порушенні митних правил визнала, щиро розкаялася в скоєному, вперше притягується до адміністративної відповідальності, її матеріальне та сімейне становище, а тому на переконання апеляційного суду судом першої інстанції обґрунтовано накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації товарів.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі представника митного органу, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 16 грудня 2025 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка С.В. без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.