П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

17.12.2025 на розгляд до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 090689 від 07.12.2025 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 090689 від 07.12.2025, ОСОБА_1 , 07.12.2025 о 21 год. 55 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме: виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання призначене на 08.01.2026 ОСОБА_1 не з`явився.

Про судове засідання, ОСОБА_1 повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на адресу його місця проживання, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, однак судова повістка повернулась на адресу суду неврученою, так і шляхом направлення смс-повідомлень про виклик до суду за номером мобільного телефону, який наявний в матеріалах справи, однак згідно довідок про доставку смс, смс-повідомлення про виклик у судове засідання не доставлені з причини, того що абонент тимчасово недоступний.

Враховуючи, що судом вжиті заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вказана особа повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, суддя доходить висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи суддя доходить наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Чистиною 3 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню

У ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вказаною статтею також визначено, що кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі , а особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія АА №090689 від 07.12.2025 встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_2 .

До матеріалів справи, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії АА №090689 від 07.12.2025; терміновий припис - особа з інформаційного порталу Національної поліції, з зазначенням серії та дати (копія термінового заборонного припису або інформації відносно кого складений заборонний припис, суду не надано); форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 07.12.2025, результат - низький рівень небезпеки; довідку з підсистеми «Адмінпрактика», відповідно до якої 02.10.2025 Шевченківським районним судом міста Запоріжжя справа № 336/6879/25 було притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., а також відеозаписом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутня заява потерпілої ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 відносно неї адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, як і відсутні пояснення потерпілої особи, щодо обставин вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно неї, як зазначено у рапорті співробітника поліції від 07.12.2025 потерпіла відмовилась від написання заяви та надання будь-яких пояснень.

Тобто особа, чиї права є об`єктом інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не заявила про вчинення відносно неї будь-яких протиправних дій, які полягають у домашньому насильстві.

Будь-яких інших доказів, зокрема показів свідків, фото,- відео- матеріалу, які б підтверджували обставини викладені у протоколі, судді не надано.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Також у ч. 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вказано, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Положення статті 3 вказаного Закону не містять взагалі такого поняття, як «співмешканці».

Аналізуючи положення ч. 2 та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суддя доходить до висновку, що на відносини, які виникли у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка, як зазначено у протоколі, є його співмешканкою, не поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, оскільки ОСОБА_1 не входить до переліку осіб визначених у частині 2 вказаної статті.

З огляду на викладені обставини, доходжу до висновку, що матеріалами справи не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім того судом встановлено, що ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення вказаного правопорушення, по відношенню до ОСОБА_2 , а відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 173-2, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя К. В. Гашук