Провадження №: 3/752/104/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , непрацевлаштований, пенсіонер
за участі ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2025 о 23:58 ОСОБА_1 , керуючи електричним транспортним засобом Forte Laehaz виїхав на регульоване перехрестя вул. В. Касіяна та просп. Академіка Глушкова на сигнал світлофора, який забороняє рух (червоний) та скоїв зіткнення з транспортним засобом BYD, державний номерний знак НОМЕР_2 , спричинивши дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, що потягло за собою матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. "е" 8.7.3 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 "Про Правила дорожнього руху" (зі змінами та доповненнями, надалі по тексту - Правила дорожнього руху), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

При цьому, дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, що оснащений електричним двигуном 21.09.2025, вчинив у стані алкогольного сп`яніння, що доводиться належними, достовірними доказами, адже огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з його згоди було проведено в встановленому законом порядку на місці з застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 6820 (прилад № ARНК-0524). Результат тесту з показником 1,38 проміле роздруковано на пристрої Drager mobile printer № ARНН-0757. Цими діями ОСОБА_1 порушив п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Подія та склад адміністративних правопорушень та наявність вини у діях ОСОБА_1 у порушенні ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП доводяться особистими визнавальними поясненнями особи та матеріалами, поданими уповноваженим органом, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 460285 від 21.09.2025, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- картка обліку адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП;

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.09.2025, в якій містяться відповідні виміри, місце розташування транспортних засобів на дорозі, місце зіткнення, дорожня розмітка, сталі орієнтири, опис ушкоджень на транспортних засобах та ін.;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.09.2025;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 21.09.2025;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 460266 від 21.09.2025, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- картка обліку адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- роздруківка з приладу Drager mobile printer від 21.09.2025, яким зафіксовано вимір 1,38 проміле за наслідками проведення перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 6820, яка містить підпис водія;

- акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений відносно ОСОБА_1 та містить його підпис;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.09.2025;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5768335 від 21.09.2025 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (водій проїхав на заборонений сигнал світлофора);

- відеозаписи з нагрудної камери співробітників Національної поліції України (записані на лазерний диск), в яких зафільмовано події, які мали місце у м. Києві і відображають дорожню обстановку, а також охоплюють проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку обставинами його причетності до дорожньо-транспортної пригоди за наслідками з`ясування наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння та складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколів від 21.09.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ст. 124 КУпАП особу ОСОБА_1 встановлено на підставі паспорта громадянина України, йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва. Обидва протоколи ОСОБА_1 підписав без зауважень щодо порядку їх складання та/або змісту.

Установлення події та складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у порушенні правил дорожнього руху не заперечив, вину у тому, що проїхав на червоний сигнал світлофора та вчинив зіткнення з автомобілем не заперечив, зауважив, що автомобілів взагалі на дорозі не було, і все сталося якось неочікувано. Пояснив, що дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння через те, що дізнався просвій діагноз (онкозахворювання), тоді як алкоголь зазвичай не вживає. Перебував за кермом електричного велосипеда, який придбав навесні.

На запитання суду (судді) щодо наявності посвідчення водія відповів, що колись отримував, але загубив близько 15 років тому, та за його відновленням не звертався.

Просив суд розстрочити йому сплату штрафу, оскільки не працює, є пенсіонером та за станом здоров`я не може заробляти, має онкологічне захворювання та страждає на цукровий діабет, потребує значних фінансів для лікування та купівлі ліків, в якості підтвердження надав медичну документацію щодо стану здоров`я, виписку з банківського рахунку про надходження пенсії та її розмір, видаткову накладну та рахунок на оплату вело скутера акумуляторного Wind, вагою 55 кг з акумулятором 12V20А/25А.

На переконання ОСОБА_1 він не є водієм і на нього не розповсюджуються приписи ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд (суддя) не погоджується з позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з наступним.

За змістом Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному, визнається учасником дорожнього руху.

Транспортним засобом за приписами вказаних Правил визнається пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Визначаючи громадянина ОСОБА_1 як особу, яку може бути на законних підставах притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд (суддя) керується приписами Правил дорожнього руху, Законом України "Про дорожній рух", Законом України "Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів" та виходить з того, що керуючи навіть легким електричним транспортним засобом, громадянин ОСОБА_1 є учасником дорожнього руху та зобов`язаний був дотримуватися вимог Правил дорожнього руху в частині тверезості.

Так, приписами ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, серед іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при використанні транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та створенні/використанні інфраструктури для них.

Згідно зі ст. 1 цього Закону легкий персональний електричний транспортний засіб - це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб у розумінні зазначеного Закону - це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Відповідно до наданих ОСОБА_1 документів він пересувався на велосуктері, тобто на колісному транспортному засобі, який оснащений та приводиться в рух системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії з двома колесами.

Так званий велоскутер працівниками поліції правомірно ідентифіковано як електричний транспортний засіб, адже це узгоджується з приписами Закону України "Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів".

З урахуванням дії наведених вище норм законодавства, перебування в межах проїзної частини ОСОБА_1 та пересування на електричному транспортному засобі у стані алкогольного сп`яніння, виїзд на регульоване перехрестя на червоний сигнал світлофора вказує на наявність події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 визнається винним у порушенні "е" п. 8.7.3 та п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього слід застосувати передбачене законодавством адміністративне стягнення, при накладенні якого враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, а також приписи ст. 36 КУпАП, якими унормовано, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, є щире каяття та визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

Вирішуючи питання про застосування адміністративного стягнення, суд (суддя) з`ясував, що строк накладення адміністративного стягнення у цій справі, який становить три місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (20.09.2025), закінчився 20.12.2025.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення в справах, підвідомчих судді, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на зазначене, провадження у цій справі за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю в порядку п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення суд (суддя) керується специфікою санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також приймає до уваги ту обставину, що відомості про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія не підтвердилися, тоді як електричний транспортний засіб, яким він керував, не вимагає наявності посвідчення водія для керування ним.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як визначено у п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

З урахуванням того, що керуючи електричним велосипедом, керування яким не вимагає наявності посвідчення водія, ОСОБА_1 не виступає у статусі водія, тому адміністративне стягнення щодо нього має бути застосовано лише у виді штрафу.

Підстав для повернення протоколів про адміністративне правопорушення від 21.09.2025, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

За клопотанням ОСОБА_1 (заявлено усно), суд (суддя) вважає за можливе розстрочити сплату штрафу, адже внесення повної суми у розмірі 17000,00 грн одним платежем становитиме для вказаної особи надмірний тягар.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 23, 33-35, 38, 40-1, 124, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу на 10 (десять) місяців, шляхом внесення платежів по 1700 (одна тисяча сімсот) грн кожен, починаючи з січня 2026, але не пізніше 19.11.2026.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення, в частині стягнення судового збору - Державна судова адміністрація.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко