Номер провадження3/205/5668/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду з ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 954179 від 12.12.2025 ОСОБА_1 належним чином не займається вихованням своїх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які навчаються в Дніпровській гімназії №92 ДМР, а саме не цікавиться навчанням дітей та їх розвитком, діти з 19.11.2025 по теперішній час без поважної причини не відвідують навчання в гімназії. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст.184 КУпАП.

До протоколу уповноваженою особою долучено такі матеріали:

-лист директора Дніпровської гімназії № 92 Дніпровської міської ради від 01.12.2025 про те, що учні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , 21.03.2013, з 19.11.2025 не виходять на уроки, батьки не контролюють та не займаються вихованням дітей;

-копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

-копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

-копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

-копія пояснення ОСОБА_1 про те, що працівники гімназії №92 повідомили їй, що її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не відвідують навчання, вона проводила з ними бесіди з цього приводу, зобов`язується приділяти більше уваги вихованню дітей,

-копія паспорта ОСОБА_1 ,

-пам`ятка про роз`яснення процесуальних прав,

-заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що на теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїми чотирма дітьми: неповнолітніми синами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_7 , а також повнолітнім сином ОСОБА_8 . Батько дітей вже три роки мешкає окремо від них. Неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 навчаються у Дніпровській гімназії №92 відповідно у 4-му та 5-му класі, на заняття їздять на шкільному автобусі. Вона працює у ПП «Олімпіус Консалт», на роботу виїжджає о 6 годині ранку та повертається о 18 годині. Для того, щоб забезпечити належні матеріальні умови дітям іноді їй доводиться виходити на роботу у вихідний день. Щодо невідвідування ОСОБА_6 та ОСОБА_5 навчання пояснила, що у листопаді 2025 року її донька ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 захворіли на ОРВІ та перебували вдома, до лікаря вона не зверталась, лікувала дітей самостійно. Про хворобу дітей вона повідомила по телефону класного керівника. Після видужання діти поїхали до гімназії, але на другий день до гімназії не приїхали, їй увечері пояснили, що спізнились на автобус. Проте через два-три дні після одужання всі троє знову захворіли на вірусну інфекцію, яка супроводжувалась кожним сипом. До лікаря вона зверталась із ОСОБА_7 , яка захворіла першою, та лікар попередила, що відвідувати заняття не можна, оскільки донька може заразити інших дітей, виписала ліки. Після цього на ту ж хворобу захворіли ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та вона сама. До лікаря не зверталась, продовжила лікувати дітей та себе ліками, які виписала лікар ОСОБА_7 . З цієї причини діти не відвідували заняття у гімназії, проте цього разу вона не повідомила класного керівника про хворобу дітей. Також заперечує надані нею пояснення працівнику поліції, додала, що пояснення писала працівник поліції самостійно під час повітряної тривоги, все відбувалось швидко, та, не маючи окулярів, вона не мала змоги прочитати своє пояснення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків вважатиметься не будь-яка дія або бездіяльність, а невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих,; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно вимог п.1, п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення уповноваженою особою не дотримано зазначених вимог, оскільки не було конкретизовано, від виконання яких конкретно батьківських обов`язків особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухиляється, та якою законодавчою нормою вони передбачені, зокрема, не зазначено, яким нормативним актом передбачено такий обов`язок батьків, як «цікавитися навчанням дітей та їх розвитком», як зазначено у протоколі.

Також уповноваженою особою не перевірено відомості, викладені у листі директора Дніпровської гімназії № 92 Дніпровської міської ради від 01.12.2025, не отримано пояснення від працівників гімназії, які згідно листа відвідували дітей та спілкувались із ОСОБА_1 .

Окрім того, не спростовано твердження ОСОБА_1 про хворобу дітей у період, зазначений у протоколі, ці відомості уповноваженою особою не встановлено та не перевірено, зокрема, не з`ясовано вказані обставини у ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, була висловлена правова позиція про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, враховуючи, що викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, а суд не має права самостійно редагувати її та відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита у в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 38, 40-1, ст.184, 247, 251, 256, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно