ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/7200/25

провадження № 3/0285/189/26

07 січня 2026 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Помогаєв А.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

30.12.2025 року від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області до суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП установлено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП установлено відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених у диспозиції дій або бездіяльності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 2 ст. 184 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.12.2025 ОСОБА_1 ухилявся від виконання обов`язків відповідно до ст. 150 СК України щодо виховання, навчання та розвитку своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Склад правопорушення описано як ухилення батька від участі у батьківських зборах в навчальних закладах. Крім того, зазначено, що він не цікавиться успіхами дітей, не спілкується з учителями.

До протоколу додано лист Служби у справах дітей Звягельської міської ради від 27.11.2025 №1870, адресований начальнику Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, який містить повідомлення про те, що на обліку ССД перебувають вищезазначені діти, які виховуються в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Батьки не цікавляться навчанням дітей та їх успіхами, не приділяють належної уваги їх вихованню, у загальношкільних та класних батьківських зборах участі не беруть, школу не відвідують, на телефонні дзвінки з повідомленнями не відповідають, всі батьківські обов`язки взяла на себе баба малолітніх.

Аналогічна інформація викладена у долучених до протоколу характеристик дітей з навчальних закладів.

Постановою Звягельського міськрайонного суду від 14.08.2025 по справі №285/4002/25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши надані документи, з`ясувавши обставини справи, суддя дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відмова ОСОБА_1 від участі у будь-яких заходах, у тому числі тих, що відбуваються у закладах освіти за місцем навчання його дітей, а також відсутність спілкування з викладачами -самі по собі не містять ознак складу адміністративного правопорушення. Така поведінка не відповідає суспільним традиціям, поширеним в Україні, але не може бути підставою для відповідальності, оскільки не порушує встановлених законом обов`язків.

Згідно ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

З матеріалів справи вбачається, що діти навчаються у загальноосвітніх закладах. Отже, з боку батьків забезпечено виконання вищезазначеного обов`язку.

Відомостей щодо будь-яких обставин, які негативно впливають на життя дітей, суду не надано.

Факт участі іншого близького родича (баби) у навчальному процесі свідчить лише про певний розподіл обов`язків у родині та не може бути доказом порушення прав дітей.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За відсутності об`єктивних даних, які б вказували на ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про відсутність у його бездіяльності складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 247,283,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв