Справа№464/7888/25
пр.№ 3/464/84/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2026 суддя Сихівського районного суду м. Львова Жила В.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своїх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки виявлено малолітніх дітей в неохайному вигляді, одягнених не по сезону, що могло спричинити загрозу життю, здоров`ю та їхньому моральному розвитку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повторно не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими відправленнями на адресу її фактичного місця проживання.

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 та від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Отже, в разі коли фактичне місце проживання особи учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її зареєстрованому місцю проживання, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації щодо місця проживання особи, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм місцем проживанням покладається саме на фізичну особу.

Окрім цього, враховую те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлена про суд, до якого скеровано матеріали справи про адміністративне правопорушення, проте не цікавилась його розглядом, не вжила жодних заходів для явки до суду чи для з`ясування стану розгляду справи.

Враховуючи наведене, а також завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, до яких належить охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності та запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством, вважаю за можливе розгляд справи проводити у відсутності ОСОБА_1 , оскільки суд вжив всіх необхідних та належних заходів для її своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини , піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток ; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ; поважати дитину ; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї ; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини ; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Аналізуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, дії особи кваліфіковано правильно, оскільки остання ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання малолітніх дітей.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 06.11.2025 серії ВАД № 988984, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- рапортом інспектора поліції від 06.11.2025;

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер та обставини вчиненого, ступінь суспільної небезпеки правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь її вини.

Таким чином, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що згідно зі ст. 23 КУпАП буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню 665 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Керуючись статтями 184, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК Львів/Львівська тг/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0013933, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві /м.Київ/22030106, р/р UA0026001, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), , код класифікації доходів бюджету: 22030106, МФО (код банку) 899998.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Володимир ЖИЛА