провадження №3/175/9297/25
Постанова

Іменем України

13 січня 2026 року с-ще. Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2025 року о 09:30, громадянка ОСОБА_1 , ухилилась від виконання передбаченим законодавством обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а саме яка надала до Служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області заяви про відмову від своїх дітей та позбавлення її батьківських прав щодо них. Тобто, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 та її захисниця адвокат Лагода О.А. у судовому засіданні заперечували протокол, про притягнення її до адміністративної відповідальності. Вказала, що вона писала цю заяву у відчаї, оскільки не мала коштів для існування та постійні хвороби. Станом на дату розгляду справи про адміністративне правопорушення судом вказала, що ці обставини зникли та на сьогодні вона має роботу та можливість утримувати дітей.

Представник Служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Стеценко Л.О. у судовому засіданні підтримала протокол про адміністративне правопорушення та просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вказала, що ОСОБА_1 . Службою неодноразово пропонувалась допомога у підтриманні дітей без позбавлення батьківських прав та відібрання дітей, проте ОСОБА_1 відмовлялась від будь-якої допомоги, а у жовтні 2025 року написала заяву про відмову від дітей.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №860263 від 16.10.2025 року, поясненнями сторін, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і в її діях є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надала до Служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області заяви про відмову від своїх дітей ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та позбавлення її батьківських прав щодо них.

Службою було проведено місце проживання дітей та складено Акт обстеження умов проживання, згідно якого вбачається, що вони проживають в орендованій окремо від будинку літній кухні без опалення (є тільки газовий балон), зі світлом, води немає. Умови не відповідають повноцінному проживанню дітей. Немає ліжка та білизни, тримісячна дитина спить у колясці. Для виховання та розвитку дітей умов не створено.

13 жовтня 2025 року на підставі Наказу Служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області було передано дітей до Комунального підприємства «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради та викликано співробітників поліції для фіксування адміністративного правопорушення, щодо невиконання ОСОБА_1 свої обов`язків щодо виховання дітей.

Рішенням №385 від 15 жовтня 2025 року Новоолександрівської сільської ради було відібрано малолітніх дітей ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у матерів ОСОБА_1

16 жовтня 2025 року ОСОБА_1 надала пояснення СЮП ВП ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, що дійсно надала заяву про відмову від дітей, у зв`язку із складними життєвими обставинами.

В законодавстві України відсутня будь-яка процедура відмови від прав батьків, рівно як і відсутнє саме поняття «добровільної відмови від батьківських прав», адже батьківські права не можуть бути предметом розпорядження, і батько чи мати не можуть просто «відмовитися» від них за власним бажанням.

Однак, закон дозволяє позбавлення батьківських прав через суд у випадках, коли це відповідає найкращим інтересам дитини. Зокрема, якщо батько чи мати не виконують своїх обов`язків або самі виявляють ознаки за котрими є підстави припинити їх правовідносини з дитиною.

З урахуванням викладеного, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню її вини та інших вимог ст. 33 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винну стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті ч.1 ст. 184 КУпАП України в дохід держави, достатнього для її виховання і попередження вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 01.01.2026 року у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 665 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 401, 184, 268, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КупАП, та накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 1700,00 (тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Копію постанови для виконання направити ОСОБА_1 та для відома направити до відповідного відділу поліції Управління патрульної поліції.

Крім того, копію постанови в частині сплати суми штрафу та судового збору, у разі добровільної несплати, для примусового виконання, направити до відповідного відділу ДВС України.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.М. Бойко

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності: