Справа № 133/3344/25
Провадження № 33/801/62/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., вирішуючи питання про призначення до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн 00 к. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

09 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року, а провадження у справі закрити.

Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ініціювалося питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року, яке обґрунтоване його перебуванням на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та виконанням бойових завдань в зоні бойових дій, що унеможливило своєчасне подання апеляційної скарги.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється статтею 294 КУпАП.

За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, а не отримання її копії, а за загальним правилом поновлення цього строку можливе у разі його пропущення з поважних причин, тобто об`єктивних, таких, що пов`язані з істотними непереборними труднощами для особи обставин, які унеможливлювали подання апеляційної скарги у встановлений частиною другою статті 294 КУпАП строк. Зокрема, такою причиною може бути не отримання особою копії постанови у справі про адміністративне правопорушення, але якщо така особа об`єктивно не знала і не могла довідатись про прийняте щодо неї судове рішення.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду шляхом направлення SMS-повідомлення на номер телефону, зазначений ним у заявці на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку SMS від 08 вересня 2025 року.

Козятинським міськрайонним судом Вінницької області 23 вересня 2025 року прийнято постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відтак, відповідно до статті 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження закінчився 03 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 09 грудня 2025 року, тобто з пропуском десятиденного терміну на оскарження постанови більш ніж на два місяці.

При цьому доказів наявності об`єктивних перешкод для подання апеляційної скарги заявником протягом десяти днів з дня прийняття постанови суду першої інстанції до апеляційної скарги не додано.

Долученні до апеляційної скарги витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 98 від 04 квітня 2024 року, довідка командира військової частини НОМЕР_1 № 1351 від 23 жовтня 2025 року та посвідчення серії НОМЕР_2 підтверджують лише факт перебування ОСОБА_1 на військовій службі, але не свідчать про те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції (з 04 вересня 2025 року по 23 вересня 2025 року), а також протягом часу встановленого для подання апеляційної скарги (з 24 вересня 2025 року по 03 жовтня 2025 року), ОСОБА_1 безпосередньо брав участь у бойових діях, що об`єктивно унеможливлювало своєчасне подання апеляційної скарги.

Крім того апеляційний суд звертає увагу, що в інтересах ОСОБА_1 - адвокатом Кравчуком М. О. тричі подавалися апеляційні скарги, які постановами Вінницького апеляційного суду були повернуті через відсутність документів, що підтверджують повноваження адвоката Кравчука М. О. як захисника на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , зокрема витягу з договору про надання правничої допомоги, який є обов`язковим з огляду на приписи частини другої статті 271 КУпАП.

Проте неналежне оформлення адвокатом документів, що підтверджують його повноваження, та неодноразове повернення у зв`язку з цим апеляційних скарг не є поважною причиною пропуску строку на оскарження і не може бути визнано обставиною, що об`єктивно перешкоджала вчасному зверненню з апеляційною скаргою.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Жодних доказів на підтвердження того, що пропуск цього строку пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами, які унеможливили вчасно подати апеляційну скаргу ОСОБА_1 не навів.

Таким чином в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року необхідно відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Панасюк