Провадження № 3/712/33/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції УПП у Черкаській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда 3 групи, про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.ст. 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.12.2025 адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 10.10.2025 близько 17 год. 50 хв., перебуваючи в м. Черкаси по вул. Ложешнікова, 1, перебуваючи в п`яному вигляді, висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою в бік перехожих громадян, також намагався вчинити бійку з відвідувачами залізничного вокзалу та працівниками поліції, чим порушував громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Він же, 10.10.2025 близько 17 год. 55 хв., перебуваючи в м. Черкаси по вул. Ложешнікова, 1, здійснював злісну непокору законному розпорядженню та вимозі працівникам ДСО, які прибули на виклик, намагався скоротити визначену ними відстань. На неодноразові законні вимоги працівників поліції про припинення правопорушення, не реагував, шарпав працівників ДСО за формений одяг, намагався нанести тілесні ушкодження та вчинив бійку, на зауваження не реагував припинити проти них протиправні дії, котрі виконував службові обов`язки, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що між ним та іншим відвідувачем закладу стався конфлікт, який був вирішений мирним шляхом. Вважає, що протоколи, які складені відносно нього не відповідають обставинам справи, так як будь якої шкоди ним не було завдано та відсутні докази, того що він своїми діями порушував громадський порядок та спокій громадян. Крім того він не виявляв агресії та не чинив опору та вів діалог із працівниками поліції. Вважає, що до нього незаконно застосували кайданки затримали та відвезли до райвідділу. Також зазначив, що в матеріалах справи відсутня повна фіксація події, яка відбулася 10.10.2025. Просив провадження по справі за ст.ст. 173, 185 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України N 19 від 22.12.2006 "Про судову практику у справах про хуліганство" дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю за винятковим цинізмом.

Відповідно до диспозиції вказаної норми права, дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповагу до суспільства. Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та відвідучем закладу кафе «Алігатор» виник конфлікт, який був врегульований. Претензії працівника закладу кафе бару «Алігатор», відвідувачів до ОСОБА_1 відсутні. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували фактичні обставини події, які відбулися 10.10.2025, а саме відсутній протокол огляду місця події, протокол огляду предметів, фіксація будь яких пошкоджень та фотознімки і невстановлена особа з якою виник конфлікт.

Суд зазначає, що дрібне хуліганство вчиняється безпричинно, через неповагу до громадського порядку і спокою громадян. Натомість вчинення подібних діянь з інших не хуліганських мотивів, може утворювати інший вид правопорушень, тобто діяння не може кваліфікуватися за ст. 173 КУпАП, як вчинене з хуліганських мотивів, якщо воно вчинене за інших спонукань, зокрема як відповідна реакція на поведінку потерпілих або інших осіб.

В діях ОСОБА_1 відсутні ознаки вчинення хуліганства, а саме демонстрація неповаги до суспільства чи порушення громадського порядку.

Відповідальність за ст.185 КУпАП, передбачена за злісну непокору законному розпорядженню по вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно з ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, суддя приходить до висновку, що жодним із них не підтверджується вина ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Працівниками поліції не були допитані безпосередні свідки події, а звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП ґрунтується лише на рапорті інспектора поліції та показів працівника закладу.

В судові засідання на неодноразові виклики свідки та працівники поліції не з`явилися, пояснень з приводу події не надали.

Крім того до протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було додано диски з відеозаписом, який зроблений за допомогою бодікамери вивченням якого суд прийшов до таких висновків.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п. 5 розділу II передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Судом встановлено, що відеозйомка велась не безперервно, чим було порушено вищезазначену Інструкцію. Отже відеозапис не містить докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 185, 173 КУпАП.

За таких умов суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, щодо часу, місця та способу настання обставин, вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що зазначені обставини позбавляють суддю можливості встановити в діях ОСОБА_1 факт наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173, 185 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, якщо провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 256, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 173, 185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.І.Кончина