Провадження № 3/592/112/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Костенко В.Г., з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника СУСД Черненко С.І., психолога ОСОБА_3 , розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, головного бухгалтера ТОВ «РЕАЛАБ», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст.173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

25.12.2025 о 10-00 11-00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї вихованки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображала її, чим завдала шкоди психологічному здоров`ю дитини.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинила правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру (образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої особи.

ОСОБА_1 в суді вину не визнала та пояснила наступне. Зазначила, що в її сім`ї вже близько 3 років на вихованні перебуває малолітня ОСОБА_2 .. У останньої неврівноважений психоемоційний стан, психічні розлади. Вона часто поводить себе неадекватно, через що перебуває під наглядом лікарів. Сама була ініціатором, щоб ОСОБА_4 звернулася до психолога у зв`язку з таким станом. 25.12.2025 сталася конфліктна ситуація. Дитина з чоловіком збиралася до кінолога. ОСОБА_4 вдягнула тоненьку шапку, але оскільки на вулиці було прохолодно, то попросила її переодягнутися і вдягнути теплу зимову шапку. Однак ОСОБА_4 стала заперечувати. На такі дії дитини стягнула з неї шапку та одягнула зимову. Після цього дитина з чоловіком пішли до кінолога. Коли повернулися додому, то ОСОБА_4 відпросилася щоб піти до школи.

Малолітня ОСОБА_2 в суді підтвердила обставини, викладені в протоколі. Зазначила, що перебуває на вихованні в сім`ї ОСОБА_1 .. Перші півроку пожили нормально, а потім її почали ображати, постійно принижують її, застосовують фізичну силу, б`ють руками, а іноді і ногами. ОСОБА_1 висловлює в її бік образливі слова. Через такі дії йде з дому, а через деякий час повертається. 25.12.2025 у них вдома сталася чергова конфліктна ситуація. ОСОБА_1 не сподобалося як вона була одягнута. Вона підійшла і силою стягнула з неї шапку, при цьому сварилася та кричала. Від таких дій злякалася за своє життя, відчула приниженою та плакала. Після цього пішла з дому та звернулася до шкільного психолога. З 25.12.2025 перебуває в лікарні. На питання психолога пояснила, що у сім`ї ОСОБА_1 її називали «рабинею».

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , її вина повністю підтверджується наступними доказами, які досліджені судом.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 779430 від 25.12.2025, в якому зафіксовані обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_5 в своїх письмових поясненнях вказала, що за адресою: АДРЕСА_1 , вона проживає разом з опікуном ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_6 25.12.2025 приблизно о 11-00 год. в неї виник конфлікт на побутовому ґрунті з її опікуном. Під час суперечки ОСОБА_1 висловлювалася щодо неї нецензурною лайкою, хапала за волосся, кричала, ображала. Після конфлікту вибігла з помешкання та пішла до КУ ЗОШ № 20, де розповіла про вказану ситуацію соціальному педагогу ОСОБА_3 ..

ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказала, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом з чоловіком ОСОБА_6 та підопічною ОСОБА_2 25.12.2025 підопічна збиралася йти до кінолога. ОСОБА_2 одягнула весінню шапку та весіннє взуття, на що ОСОБА_1 зробила зауваження та просила замінити одяг на зимовий. На її зауваження ОСОБА_2 відреагувала істерично, повідомила що не хоче з ними жити, але все рівно пішла з ОСОБА_6 до кінолога. В подальшому чоловік повернувся один і повідомив, що ОСОБА_2 відпросилася до шкільного психолога КУ ЗОШ № 20. Також зазначила, що зауваження ОСОБА_2 було висловлено на підвищених тонах зі строгою інтонацією, однак наміру ображати підопічну не мала. Погроз не висловлювала, фізичну силу не застосовувала.

Поясненнями ОСОБА_3 , наданими в суді. Зокрема, остання зазначила, що працює психологом в КУ ЗОШ № 20. З ОСОБА_2 знайома, знає її як здібну до навчання дитину. У школі про неї добрі відгуки. 25.12.2025 ОСОБА_4 прийшла до неї в кабінет в стані крайньої психологічної напруги та розпачу, сильно плакала та не могла заспокоїтися. Вона пояснила, що у неї з її опікуном ОСОБА_1 стався конфлікт в ході якого опікун її ображала та принижувала. Дитина просила забрати її з сім`ї, бо вона не могла більше там знаходитися. Подібна ситуація сталася не вперше. ОСОБА_4 до неї зверталася за тиждень до цих подій зі скаргами на опікуна, просила щоб її забрали з сім`ї. Дитина зазначала, що її в сім`ї ображають нецензурними словами та б`ють, з боку ОСОБА_1 дитина відчуває тотальний контроль. Вперше коли дитина звернулася до психолога, пропонувала їй повідомити відповідні служби, однак дитина відмовилася та хотіла зачекати ще деякий час. Коли дитина вперше звернулася, у неї був тремор, сіпання. Тривалий час не могла заспокоїтися. На думку психолога, подібний стан дитина не могла симулювати. Також підтвердила, що у них з ОСОБА_1 до конфлікту була тривала телефонна розмова з приводу того, що у Мирослави кошмари. ОСОБА_3 надала ОСОБА_1 відповідні рекомендації з цього приводу.

Представник Служби у справах дітей ОСОБА_7 вказала, що 25.12.2025 до них надійшло повідомлення з КУ ЗОШ № 20 щодо факту домашнього насильства відносно малолітньої ОСОБА_2 з боку опікуна ОСОБА_1 .. Після чого було повідомлено поліцію та складено відповідні матеріали про адміністративне правопорушення. Дитину було забрано з сім`ї та поміщено до міської лікарні.

Відповідно до пункт 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», далі Закон, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини 1 статті 1 Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункт 17 частини 1 статті 1 Закону).

Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (пункт 8 частини 1 статті 1 Закону).

Дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (пункт 2 частини 1 статті 1 Закону).

Наведені докази у сукупності є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у суду та підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином до позиції ОСОБА_1 слід ставитися критично та розцінювати як спосіб захисту й ухилення від відповідальності.

Заперечення ОСОБА_1 не спростовують наведених висновків суду та досліджених доказів. З доказів підтверджується вчинення правопорушення ОСОБА_1 ..

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись ч. 2 ст. 173-2, ст. 308 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн 60 коп. за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На підставі частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу у розмірі 1 020 грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк до Сумського апеляційного суду з дня її винесення.

Суддя Владислав КОСТЕНКО