Провадження №33/812/33/26 Категорія: ст. 124 КУпАП
Провадження №33/812/34/26
Головуюча у першій інстанції Сябренко І. П.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

в складі: головуючої- судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Біляєвої В. М.

захисника Черненка М. О.

представника потерпілого Морозова В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - адвоката Черненка М. О. та клопотання представника потерпілого адвоката Морозова В. Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2025 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

- якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, 4 вересня 2025 року о 21 годині 07 хвилині на 129км автодороги Н-11 водійка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_1 , та не врахувала безпечної швидкості руху і не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого в порушення пункту 13.1 ПДР, допустила зіткнення з трактором марки «Т-150К», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою, 8 грудня 2025 року представник потерпілого адвокат Морозов В. Ю. через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, яка зареєстрована в суді 9 грудня 2025 року, де просив постанову судді змінити та застосувати до ОСОБА_1 більш суворе адміністративне стягнення.

Разом з тим клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що потерпілий ОСОБА_2 копію постанови судді своєчасно не отримував, а дізнався про її існування 6 грудня 2025 року та одночасно про надходження апеляційних скарг від захисників Горулько К. В., після чого надав повноваження своєму представнику для оскарження постанови судді. За таких обставин, вважали, що пропустили строк з поважних причин.

Одночасно на постанову судді через систему «Електронний Суд» подана апеляційна скарга захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - адвокатом Черненком М. О., у який він просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Клопотав про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді, посилаючись на те, що ОСОБА_1 копію процесуального документу не отримувала, а випадково дізналася про існування постанови лише 5 грудня 2025 року з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого її захисниками подані апеляційні скарги, які повернуті Миколаївським апеляційним судом. Після повернення апеляційної скарги захисником Черненком М. О. в той же день усунуті недоліки та повторно 15 грудня 2025 року подана апеляційна скарга на постанову судді. Вважав, що оскаржив вперше судову постанову своєчасно, є усі підстави для поновлення строку на повторне звернення із апеляційною скаргою.

Слухання справи у суді апеляційної інстанції відбулося за відсутності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , повідомлених належним чином про дату та час слухання справи, у присутності захисника та представника потерпілого відповідно до вимог, передбачених статтею 294 КУпАП.

Перевіривши доводи, викладені в клопотаннях, заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_3 та захисника адвоката Черненка М. О. на підтримку поданого кожним з них клопотання про поновлення строку, вивчивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Згідно до положень частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Також у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Тому, в розумінні положень статті 294 КУпАП, строк передбачений на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства з розгляду справ про адміністративні правопорушення та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій.

Сам строк звернення до апеляційного суду - це проміжок часу з дня винесення судом першої інстанції постанови у справі про адміністративні правопорушення, протягом якого особа має право звернутися до суду з апеляційною скаргою. Початок перебігу строку звернення до суду починається з дня винесення судом першої інстанції відповідної постанови.

За таких обставин поважними причинами пропуску цього строку можуть бути визнаними лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з апеляційною скаргою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами, оскільки правопорушник чи його захисник, потерпілий чи його представник повинні вживати певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, що об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності таких дій принципам добросовісності та розсудливості.

Незнання про порушення через неналежну реалізацію своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Згідно матеріалів провадження розгляд справи в суді першої інстанції за складеним відносно ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відбувалося за активної участі самої ОСОБА_1 , її захисниці, потерпілого ОСОБА_2 та його представника, які не лише брали участь у судових засіданнях, але ще і повідомлялися належним чином про усі дати розгляду справи (а.с.11-130).

Саме судове рішення про притягнення водійки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності постановлено суддею місцевого суду у судовому засіданні 24 листопада 2025 року у присутності потерпілого, його представника та захисниці ОСОБА_1 адвокатки Олексієнко Ю. О. (а.с.125-131).

В той же день постанова судді направлена до Єдиного державного реєстру судових рішень, де опублікована у загальному доступі 26 листопада 2025 року.

Копія постанови судді направлена учасникам провадження: ОСОБА_1 , представнику потерпілого адвокату Морозову В. Ю. та захисниці Олексієнко Ю. О. через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» 24 листопада 2025 року та того ж дня ними отримана.

Копія постанови судді особисто вручена потерпілому ОСОБА_2 на підставі поданої ним 28 листопада 2025 року заяви та відповідно до складеної ним розписки (а.с.137, 139).

Апеляційні скарги через електронний кабінет системи «Електронний суд» подані представником потерпілого адвокатом Морозовим В. Ю. лише 8 грудня 2025 року та захисником ОСОБА_1 адвокатом Черненком М. О. - 15 грудня 2025 року. Тобто, поза межами строку встановленого статтею 294 КУпАП.

Отже, з урахуванням наведених вище висновків ЄСПЛ, а також положень статті 294 КУпАП, обставини звернення, як представника потерпілого, так і захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, з клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2025 року, слід оцінити, з огляду на легітимність мети встановлених законом строків на звернення до апеляційного суду в порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення та можливості поновлення порушених прав заявників, які повинні діяти добросовісно.

І такі обставини беззаперечно свідчать про обізнаність заявників про ухвалене суддею рішення в день його постановлення, а саме 24 листопада 2025 року, внаслідок чого посилання на обізнаність про існування постанови судді лише 5 чи 6 грудня 2025 року виглядають досить сумнівно. Інших об`єктивних причин, які не залежали від волевиявлення осіб, що звернулися з апеляційними скаргами, та пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, ними у змісті клопотань не наведено.

В цьому розумінні не є слушними посилання захисника Черненка М. О. на дотримання процесуальних строків оскарження постанови судді іншою адвокаткою, якою вперше була подана апеляційна скарга в інтересах Горулько К. В., що повернута Миколаївським апеляційним судом без розгляду за порушення процесуального підтвердження повноважень на оскарження нею судового рішення.

Тому, враховуючи своєчасну обізнаність Горулько К. В., її захисниці, потерпілого та його представника про прийняту суддею постанову, що ними оскаржена з пропуском строку, суд не знаходить поважних причин для його поновлення, оскільки наведені заявниками обставини не є причинами, що унеможливили або ускладнили можливість вчинення процесуальної дії на своєчасну подачу апеляційних скарг.

Отже, апелянтами пропущений десятиденний строк, передбачений на оскарження постанови в справах про адміністративні правопорушення, а наведені ними причини, які перешкодили їм в передбачений законом строк подати апеляційні скарги не є поважними.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду апелянтами був пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити представнику потерпілого ОСОБА_2 адвокату Морозову В. Ю. та захиснику ОСОБА_1 адвокату Черненку М. О. в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційні скарги з додатками невідкладно повернути - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова