ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Калетинця Б.Р.,

представника Рівненської митниці Пастушенко Н.А.,

захисника Троянчука Д.М.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 485 МК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 28.04.2025 декларантом ПП «А-2» () громадянкою ОСОБА_1 на митний пост «Рівне» Рівненської митниці подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №25UA64U2 з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару: «Екскаватор-навантажувач, колісний, самохідний, марки «JCB, модель 3CX», бувший у використанні, ідентифікаційний номер- НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення-2018». Для митного оформлення зазначеного екскаватора-навантажувача ОСОБА_1 подала наступні товаросупровідні документи: документ купівлі-продажу (Invoice) №4 від 24.03.2025, зовнішньоекономічний договір (контракт) №2024-11-01 від 01.11.2024, автотранспортна накладна CMR №657036 від 14.04.2025, висновок експортного дослідження №28-04/16 від 28.04.2025 виданого ПП «АВАЛОН-АВТО» ( )тощо.

В описі графи 31 митної декларації типу ІМ40ДЕ №25UA64U2 від 28.04.2025 ОСОБА_1 зазначила, що вищезазначений екскаватор-навантажувач має пошкодження: двигун в неробочому стані (не заводиться); не спрацьовує механізм підйому стріли; кузов та стріла потребують локального фарбування; стріла екскаваторного пристрою демонтована.

Відповідно до згаданої митної декларації, декларантом ПП «А-2» () ОСОБА_1 розрахувала платежі в сумі 250 507,80 грн.

Вказаний розрахунок декларант здійснив з врахуванням пошкодження екскаватора-навантажувача.

За митною декларацією типу ІМ40ДЕ №25UA64U2 від 28.04.2025 системою управління ризиками згенеровано наступні форми митного контролю:

- 101-1 «Витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів»;

- 105-2 «Контроль правильностi визначення митної вартостi товарiв»;

-203-1 «Проведення повного митного огляду - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації»;

-401-1 «Усне опитування громадян та посадових осіб підприємств»;

-911-1 «Здійснення фото- та/або відеофіксації виконання митних формальностей».

Під час проведення митного огляду екскаватора-навантажувача, колісного, марки «JCB, модель 3CX», ідентифікаційний номер- НОМЕР_2 встановлено, що на інформаційних табличках зазначено (максимально навантажена маса 8800 кг., операційна маса 7670кг.) календарний рік виготовлення 2018.

В ході проведення перевірки, Рівненською митницею направлено запит №7.13-3/20/13-20/2824 від 01.05.2025 до ПП «АВАЛОН-АВТО» (), щодо підтвердження здійснення експертного дослідження екскаватора-навантажувача, колісного, марки «JCB, модель 3CX», ідентифікаційний номер- НОМЕР_2 .

Листом №вих.01/05-25 від 02.05.2025 ПП «АВАЛОН-АВТО» () повідомив, що висновок експертного дослідження №28-04/16 від 28.04.2025 не видавався.

Отже, документ: висновок експортного дослідження №28-04/162023, необхідно вважати таким, що отриманий незаконним шляхом.

Рівненською митницею направлено запит №7.13-3/20-01/13/20/3012 від 07.05.2025 до ТзОВ «ПАЯРА» () з метою підтвердження замовлення експортного дослідження у ПП «АВАЛОН-АВТО» () товару «екскаватор-навантажувач, марки «JCB, модель 3CX», ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 ». Директор ТзОВ «ПАЯРА» () ОСОБА_2 листом №Вих.9 від 08.05.2025 повідомив, що надано для посадових осіб декларанта ПП «А-2» документи, а саме: Invoice №4 від 24.03.2025, CMR №657036 від 24.04.2025, контрольний талон за документом 25UA29U2 з відміткою митниці про перетин кордону та LISTE DER POSITIONEN VERSAND. Оформлення всієї іншої документації здійснювали посадові особи ПП «А-2» ().

13.05.2025 декларантом ПП «А-2» () ОСОБА_1 надано пояснення щодо подання документів для митного оформлення товару «екскаватор-навантажувач, марки «JCB, модель 3CX», ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 » для ТзОВ «ПАЯРА» (). В поясненнях зазначено, що комплект документів для ПП «А-2» передано водієм. Після отримання документів декларантом ПП «А-2» було замовлено експортне дослідження №28-04/16 від 28.04.2025 у ПП «АВАЛОН-АВТО» ().

В подальшому експертне дослідження долучено до митної декларації та враховано для визначення митної вартості товару.

Враховуючи вищезазначене, документ, який виданий від імені ПП «АВАЛОН-АВТО» () не міг бути підставою для підтвердження технічного стану екскаватора-навантажувача, колісного, марки «JCB, модель 3CX», ідентифікаційний номер- НОМЕР_2 , під час визначення митної вартості товару.

Згідно службової записки Управління контролю та адміністрування митних платежів №15/15-01/4081 від 13.05.2025 повідомлено, що загальна сума зменшення митних платежів становить 218 609,64 грн.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Частиною 1 ст. 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 р. №651, відомості, заявлені у митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Згідно з ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У відповідності до п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: - здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; - надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;- у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Частиною 5 ст. 266 Митного кодексу України передбачено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Частиною 2 ст. 266 Митного кодексу України передбачено, що перед поданням митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах.

Таким чином, декларант ПП «А-2» () ОСОБА_1 , вчинила дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у сумі 218 609,64 грн, шляхом заявлення у митній декларації типу ІМ40ДЕ №25UA64U2 28.04.2025 недостовірних відомостей стосовно технічного стану і митної вартості екскаватора-навантажувача, марки «JCB, модель 3CX», ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 та подала митному органу висновок експертного дослідження №28-04/16 від 28.05.2025 який отриманий незаконним шляхом.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 485 МК України.

2. Пояснення осіб, які беруть участь в справі про адміністративне правопорушення

Представник митниці Пастушенко Н.А. підтримала протокол про адміністративне правопорушення, зазначила, що докази отримані у порядку, встановленому КУпАП, підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню у даній справі, зокрема подію адміністративного правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення правопорушення) та інші обставини, які мають значення для справи. Вказала, що підставою для складання протоколу була відповідь ПП «АВАЛОН-АВТО» від 02.05.2025 про те, що висновок експертного дослідження №28-04/16 від 28.04.2025 щодо технічного стану навантажувача не видавався. Зазначила, що вказане експертне дослідження долучено до митної декларації та безпідставно враховано для зменшення розміру митних платежів. Просила застосувати до порушника стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 485 МК України.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Троянчук Д.М. подав до суду заперечення на протокол про порушення митних правил, у якому просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України. На доведення доводів покликався на недопустимість як доказу службової записки, вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, оскільки визначення митної вартості товару відбулося за першим методом, а саме за ціною договору, без врахування технічного стану навантажувача. Зазначив, що крім висновку ПП «АВАЛОН-АВТО», технічний стан екскаватора-навантажувача підтверджується фото товару, експертною довідкою №03/05 від 02.05.2025, актом про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 19.05.2025, підписаний представником митниці.

В судовому засіданні захисник Троянчук Д.М. підтримав вказані доводи.

3. Мотиви суду

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності, чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом не надіслала.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З огляду на те, що ОСОБА_1 повідомлена про судові засідання, враховуючи, що участь особи при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 485 МК України, не є обов`язковою, беручи до уваги, що у справі приймає участь захисник ОСОБА_1 - адвокат Троянчук Д.М., суд вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника, на підставі наявних доказів.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

За змістом ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується дією, тобто активною поведінкою (вчинком) особи, в якій виражена зовні її воля, що спрямована на застосування особою під час декларування товарів саме таких ставок митних платежів, які справляються з товарів, що переміщуються через митну територію України, та звільняють від сплати митних платежів або зменшують їх розмір, а також дії, спрямовані на порушення встановленого законодавством України порядку використання товарів у цілях, стосовно яких надано пільги щодо сплати податків і зборів, обманні маніпуляції з податковими пільгами.

Склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Обов`язковим елементом суб`єктивної сторони вказаного правопорушення є наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Таким чином, при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, особа повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) зазначено, шо оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на довільній або фіктивній вартості.

За змістом ч. 3 ст. 335 МК України та п. 2.1 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 року №631, для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс), та у випадках, встановлених Митним кодексом України також декларацію митної вартості.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товару, яка базується на ціні, що фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Так, п.2 ч. 2 ст. 52 МК України на декларанта покладено обов`язок подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України (ч.3 ст. 57 МК України).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст. 58 МК України).

Розрахунки згідно із статтею 58 МК України робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Судом встановлено, що 28.04.2025 ОСОБА_1 на митний пост «Рівне» Рівненської митниці подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №25UA64U2 з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг товару: «Екскаватор-навантажувач, колісний, самохідний, марки «JCB, модель 3CX», бувший у використанні, ідентифікаційний номер- НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення-2018». В графі 42 вказаної декларації зазначена ціна товару у розмірі 30 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становило1252539 гривень.

Для митного оформлення зазначеного екскаватора-навантажувача ОСОБА_1 подала наступні товаросупровідні документи: документ купівлі-продажу (Invoice) №4 від 24.03.2025, згідно якого ціна товару становить 30 000 доларів США, зовнішньоекономічний договір (контракт) №2024-11-01 від 01.11.2024, автотранспортну накладну CMR №657036 від 14.04.2025, висновок експортного дослідження №28-04/16 від 28.04.2025 виданого ПП «АВАЛОН-АВТО» ( .

Відповідно до згаданої митної декларації, декларантом ПП «А-2» () ОСОБА_1 розраховано платежі в сумі 250 507 гривень 80 копійок.

Як вбачається з матеріалів справи декларантом під час здійснення митного оформлення товару, на підтвердження заявленої ним вартості товару за ціною контракту подано повний пакет документів, які підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Твердження представника митного органу про те, що митна вартість екскаватора-навантажувача визначна з врахуванням його технічного стану, на підставі висновку експертного дослідження ПП «АВАЛОН-АВТО» №28-04/16 від 28.04.2025, є безпідставними, оскільки митна вартість визначена за ціною договору.

В матеріалах справи відсутні докази того, що подані під час митного оформлення документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи щодо ціни, що була фактично сплачена.

Таким чином, суд констатує, відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Крім того, суд визнає слушними доводи сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом службової записки Управління контролю та адміністрування митних платежів №15/15-01/4081 від 13.05.2025, виходячи з наступного.

Обов`язковим елементом передбаченого ст. 485 МК України правопорушення є мета його вчинення - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

У зв`язку із цим, предметом доказування у таких категоріях справ є визначення розміру митних платежів, від сплати яких має намір ухилитись винна особа.

Визначення такого розміру має істотне значення і з огляду на санкцію ст. 485 МК України, яка визначена в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно із ч. 1 ст. 295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За змістом п. 4 ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ст. 345 МК України дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі достовірності та повноти нарахування і сплати митних платежів здійснюється шляхом документальної перевірки.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України (ч.6 ст.345 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

По справі встановлено, що митне оформлення товарів «Екскаватор-навантажувач, колісний, самохідний, марки «JCB, модель 3CX» проведено відповідно до доданих до протоколу митної декларації типу ІМ40ДЕ, у якій митна вартість товару визначена за 1 (основним) методом.

Митне оформлення товару за вказаною декларацією, у тому числі, визначення митної вартості, нарахування і сплата митних платежів, завершене, їх результати не оспорені у встановленому порядку і не скасовані.

Обставини, які підлягають доказуванню у справі про порушення митних правил, повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами.

З огляду на вище наведені норми МК України, вбачаються підстави для висновку, що належними і допустимими доказами на підтвердження суми недоплачених митних платежів є рішення про коригування митної вартості в порядку ст.55 МК України або результати невиїзної документальної перевірки у формі акта (довідки) в порядку ст.ст. 351-354 МК України.

Проте таких доказів матеріали справи не містять і в судове засідання таких не надано.

Приєднана до протоколу доповідна записка начальника службова записка Управління контролю та адміністрування митних платежів №15/15-01/4081 від 13.05.2025 не відповідає приписам ст.ст.55, 295, 345-354 МК України, а тому не може вважатися допустимим доказом, через що її використання обмежується лише службовими цілями.

Визначення розміру митних платежів у спосіб, відмінний від передбачених вищенаведеними положеннями, ні митним, ні іншим законодавством не передбачено.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

У рішеннях «Малофєєва проти росії» та «Карелін проти росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 487-1 МК України провадження у справі про порушення митних правил не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністюі події та/або складу порушення митних правил.

Таким чином, у даній справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, а відтак провадження відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 487-1 МК України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 467, 522, 527-529, 487-1 МК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 487-1 МК України, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Олег КОСТЮК