П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2026 Справа №607/107/26 Провадження №3/607/33/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справ, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , студента ІІ курсу медичного факультету Чортківського медичного фахового коледжу, РНОКПП: НОМЕР_1 , який притягався до адміністративної відповідальності постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2025 за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП,

за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2025 о 15 год. 28 хв. неповнолітній ОСОБА_1 , керуючи по вул. Клима Савури в м. Тернопіль транспортним засобом марки та моделі «Seat Ibiza», номерний знак НОМЕР_2 , здійснив рух по тротуару та пішохідній доріжці, чим порушив вимоги пункту 11.13. Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, 27.12.2025 о 15 год. 28 хв. неповнолітній ОСОБА_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом та, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно керував транспортним засобом марки та моделі «Seat Ibiza», номерний знак НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги пункту 2.1.а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, 27.12.2025 о 15 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_1 керував по вул. Клима Савури в м. Тернопіль транспортним засобом марки та моделі «Seat Ibiza», номерний знак НОМЕР_2 , який обладнаний засобами пасивної безпеки, будучи непристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3.в) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №607/107/26 (провадження №3/607/33/2026), №607/110/26 (провадження №3/607/36/2026) та №607/114/26 (провадження №3/607/39/2026) щодо неповнолітнього ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

В судовому засіданні неповнолітньому ОСОБА_1 та його законному представнику Стефанчук Н.В. роз`яснені права, передбачені ст. ст. 268, 270 КУпАП. При розгляді справи неповнолітній ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП за викладених у складених щодо нього протоколах обставин визнав повністю, вказав на щире каяття у скоєному та просив не позбавляти його можливості отримати посвідчення водія у майбутньому.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні також просила не позбавляти її сина ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, призначити йому найменш суворе адміністративне стягнення, врахувати наявність у неї на утриманні трьох дітей, а також те, що батько ОСОБА_1 проходить військову службу в ЗСУ.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його законного представника, а також дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з пунктом 2.1.а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, в тому числі за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до пункту 2.3.в) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно з ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Пунктом 11.13. Правил дорожнього руху встановлено заборону руху транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім повного визнання неповнолітнім ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №552311, серії ЕПР1 №552317 та серії ЕПР1 №552324 від 27.12.2025, складених у відповідності до вимог статті 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину неповнолітньому ОСОБА_1 ; оптичних носіях інформації DVD-R дисках із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції №474450 та №472557; письмових поясненнях ОСОБА_3 від 27.12.2025; рапорті поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Собко А. від 27.12.2025; копії постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2025 (яка набрала законної сили 30.04.2025) у справі №607/6399/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі судом приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують як послідовність та хронологію подій, які відбувались 27.12.2025 за участі ОСОБА_1 , так і обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Отже, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 27.12.2025 о 15 год. 28 хв. по вул. Клима Савури в м. Тернопіль, наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: порушення правил користування ременем безпеки; порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами та пішохідними доріжками; повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності.

При цьому будь-яких обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, не закінчився.

Вирішуючи питання про накладення на неповнолітнього ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Під час розгляду справи суддею встановлено, що ОСОБА_1 як на момент вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП, так і на момент розгляду даної справи перебуває у віці 17 років.

Згідно зі ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, однак належних висновків для себе не зробив, та через незначний проміжок часу знову вчинив правопорушення у сфері транспорту, що свідчить про його стійку схильність до вчинення правопорушень та небажання стати на шлях виправлення, суддя вважає, що застосування щодо ОСОБА_1 передбачених ст. 24-1 КУпАП заходів впливу не буде дієвим та достатнім для досягнення мети виховного впливу та попередження вчинення ним нових правопорушень.

За наведеного, суддя доходить висновку, що неповнолітній ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП, підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, суддя у відповідності до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 34 КУпАП, визнає щире розкаяння винного та вчинення правопорушень неповнолітнім. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, відповідно до приписів ст. 35 КУпАП, суддею не встановлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як видно, у даному випадку більш серйозним правопорушенням з числа вчинених ОСОБА_1 є повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, яке передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, що вказує на необхідність накладення стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Отже, враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень у сфері транспорту, дані про його особу, який є студентом, ступінь його вини, майновий стан, наявність двох обставин, що пом`якшують відповідальність останнього, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме безальтернативне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також позбавити його права керування транспортним засобом на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу.

При прийнятті вказаного рішення суддя врахував відомості довідки УПП в Тернопільській області ДПП від 28.12.2025, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, втім, вважає, що вказана обставина не перешкоджає застосуванню щодо останнього адміністративного стягнення у виді права керування транспортним засобом, оскільки згідно Постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №702/301/20 відсутність в особи посвідчення водія не виключає можливість застосування до неї такого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Крім того, враховуючи, що згідно довідки УПП в Тернопільській області ДПП від 28.12.2025 транспортних засобів за ОСОБА_1 не зареєстровано, суддя не вбачає підстав для прийняття рішення у даній справі про оплатне вилучення транспортного засобу.

На переконання судді, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, з позбавленням права керування транспортним засобом на мінімальний строк, визначений санкцією вказаної статті, без оплатного вилучення транспортного засобу, є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 13, 33-36, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №607/107/26 (провадження №3/607/33/2026) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, №607/110/26 (провадження №3/607/36/2026) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та №607/114/26 (провадження №3/607/39/2026) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/107/26.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

СуддяІ. М. Царук