Справа № 133/3823/25
Провадження № 33/801/48/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дурач О. А.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №470995, 02 жовтня 2025 року о 03:20 год за адресою: Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Махнівка, автошлях М-21 241 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL MOVANO», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в КП «Калинівська ЦРЛ» КМР, висновок № 268, результат огляду позитивний, водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, амфетамін, дана подія безперервно фіксувалась на портативні, нагрудні відеореєстратори, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувану постанову отримав 04 грудня 2025 року.

В апеляційній скарзі, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Зазначив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами, які у справі відсутні. Просив постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Належним чином повідомлений ОСОБА_1 та його адвокат в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду слід задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову суду 04 грудня 2025 року (а.с.27), з огляду на що останній був позбавлений можливості оскаржити дану постанову у десятиденний строк, відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП.

Враховуючи зазначені вище обставини, пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року пропущений з поважних причин, а тому на підставі ст.289 КУпАП він підлягає поновленню.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, яка керує транспортним засобом.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з наявними та дослідженими судом доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №470995, згідно якого 02 жовтня 2025 року о 03:20 год за адресою: Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Махнівка, автошлях М-21 241 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL MOVANO», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в КП «Калинівська ЦРЛ» КМР, висновок № 268, результат огляду позитивний, водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, амфетамін;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5845909 від 02 жовтня 2025 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП, що підтверджує об`єктивну сторону адміністративного правопорушення в частині визначення дати, часу та місця скоєного адміністративного правопорушення;

- висновком КП «Калинівська ЦРЛ КМР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №268 від 02 жовтня 2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (амфетамін).

Апеляційним судом не встановлено будь-яких даних і про те, що в лікаря ОСОБА_2 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та склала висновок про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння були підстави для фальсифікації вищевказаного висновку, а також для його обмови у перебуванні в такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні будь-які належні докази.

Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події, відеофіксація велась на нагрудні бодікамери працівників поліції.

Відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у КП «Калинівська ЦРЛ» КМР з використанням спеціальних технічних засобів, тестів і оформлення його результатів.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №268 від 02 жовтня 2025 року (а.с.15), у медичному закладі було проведено дослідження біологічного середовища «сечі» за допомогою швидкого експрес тесту.

Відповідно до п.24 цього акту, результат лабораторних тестів наркотичних речовин позитивний на амфетамін.

У п.25 акту зазначено заключний діагноз (за результатами огляду тестів) ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння.

Зазначене також відображено і у висновку КП «Калинівська ЦРЛ КМР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №268 від 02 жовтня 2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (амфетамін) (а.с.4).

Та обставина, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою експрес тесту, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок суду першої інстанції про керування водієм транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, оскільки він не звертався з клопотанням про призначення експертизи зразків біологічного середовища, які зберігаються в медичному закладі протягом 90 днів.

Також варто зауважити, що з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 оскаржував висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №268 від 02 жовтня 2025 року, з підстав його неповноти або неправильності.

В апеляційній скарзі посилається на те, що в акті №268 від 02 жовтня 2025 року зазначено, що водій ОСОБА_1 тверезий (п.20 акту), проте апеляційний суд звертає увагу на те, що п.20 акту стосується саме висновку та діагнозу за результатами огляду лікарем, проте з метою встановлення наркотичного сп`яніння лікарем було проведено дослідження біологічного середовища «сечі» за допомогою швидкого експрес тесту та відповідно до п.24 цього акту, результат лабораторних тестів наркотичних речовин позитивний на амфетамін.

Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відсутність у матеріалах справи направлення водія на огляд до медичного закладу не спростовують зафіксоване на відеозаписі те, що працівник поліції пояснив, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці та виражене тремтіння пальців рук.

Відтак апеляційний суд не вбачає порушень прав ОСОБА_1 під час складення працівниками поліції адміністративних матеріалів.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами апелянта, який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду. Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Апелянтом не надано доказів, які б підтверджували його доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

Таким чином, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги не вбачається. Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.130, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун