Єдиний унікальний номер: 378/1776/25
Провадження № 3/378/28/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2026 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону № 2 УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.12.2025 серії ЄПР1 № 537669 ОСОБА_1 11.12.2025 о 12 год. 05 хв., будучи відповідальним за проведення сільськогосподарських робіт по збиранню кукурудзи, не вжив заходів по запобіганню виносу бруду протектора коліс сільськогосподарською технікою та вантажним автомобільним засобом, залучених до польових робіт при виїзді з поля на автодорогу О-102105 "Розумниця-Богатирка-через-Красилівку-Брилівку, Ясенівку" км 35, внаслідок чого відбулось забруднення асфальтного покриття дороги довжиною 200 метрів, шириною 1,6 метра, чим порушив п 1.5, 22.3 "а" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 139 КУпАП.

ОСОБА_1 вину в скоєнні вказаного правопорушення не визнав, подав письмові пояснення із зазначенням, що він в товаристві працює агрономом, і до його посадових обов`язків не входить відповідальність за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, про що він повідомляв працівнику поліції. В складеному протоколі він зазначив, що грунт на дорогу нанесли автомобілі, які задіяні в зборі врожаю, при цьому на полі була наявна бочка з водою та відповідні працівники, що змивали забруднене дорожнє покриття. Транспортні засоби та водії, що нанесли бруд на дорогу, йому не підпорядковані.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 139 КУпАП настає у разі пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно п. 22.3 "а" ПДР України перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху

У статті 1 КУпАП, зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним та відображеним у протоколі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП.

Оскільки протокол є актом обвинувачення, тому він повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

За протоколом ОСОБА_1 .12.2025 о 12 год. 05 хв., будучи відповідальним за проведення сільськогосподарських робіт по збиранню кукурудзи, не вжив заходів по запобіганню виносу бруду протектора коліс сільськогосподарською технікою та вантажним автомобільним засобом, залучених до польових робіт при виїзді з поля на автодорогу О-102105 "Розумниця-Богатирка-через-Красилівку-Брилівку, Ясенівку" км 35, внаслідок чого відбулось забруднення асфальтного покриття дороги.

Водночас, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, то в ньому не розкрита суть адміністративного правопорушення. Зокрема, фабула інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не містить конкретних обставин, зокрема, в ньому не вказаного посаду та найменування підприємства, в якому працює останній.

Згідно вимог ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом лише після повної оцінки усіх доказів у справі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 в порушенні п 1.5, 22.3 "а" ПДР України, крім протоколу про адміністративне правопорушення, додано акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та схему до нього від 11.12.2025, а також відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції.

Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та схема до нього від 11.12.2025 не містять відомостей про обставини вчинення правопорушення, а лише вказують на наявність забруднення частини автодороги, не відображаючи механізму її утворення.

Також до протоколу про адмінправопорушення додано фототаблицю, без дати фіксування вказаної події, без ідентифікуючих ознак частини дороги, транспортних засобів, припаркованих на узбіччі та транспортних засобів на полі.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо того, що бруд нанесено з поля, яке перебуває в користуванні підприємства, де працює ОСОБА_1 згідно його пояснень агрономом, докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 перебуває в трудових відносинах з вказаним підприємством та про те, що до його функціональних обов`язків належить забезпечення безпеки дорожнього руху на ділянці дороги, прилеглій до вищевказаного поля.

Сам лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши дані протоколу та наявні у провадженні матеріали, дійшов висновку, що провадження по справі належить закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів, що доводять вину ОСОБА_1 .

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

Керуючись ст. ст. 7, 139, 247 п.1ч. 1, 251, 256, 276-280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 139 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак