ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Павлова Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Павлова Єгора Глебовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 05 листопада 2025 року о 02 годині 00 хвилин по вул. Петра Сагайдачного, 18 в с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що було зафіксовано на боді камеру патрульного поліцейського, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови суду у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю.

В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції самостійно відкоригував опис встановлених даних в протоколі серії ЕПР 1№503716 від 05.11.2025 року, зокрема, населений пункт, так як в протоколі зазначено: м. Дніпро, вул. Петра Сагайдачного біля буд.18, тоді як події відбувались в с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області.

Також суд відкинув доводи захисника з приводу істотного порушення вимог законодавства України щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази висунення ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а відтак і відмови останнього від її виконання.

Крім того, відповідно до вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2025, інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративні правопорушення, у разі наявності у ОСОБА_1 ознак перебування у стані алкогольного сп`яніння зобов`язаний був запропонувати останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки автомобіля, а у разі відмови водія пройти такий огляд на місці, зобов`язаний був запропонувати йому прослідувати до найближчого відповідного закладу охорони здоров`я для огляду його в умовах лікарні, і лише у випадку послідовної відмови водія від обох пропозицій скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість наявний у справі відеозапис починається з моменту, коли працівник поліції вказує ОСОБА_1 , що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці є підставою для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином сторона захисту вважає, що наявними у справі доказами не підтверджується належне роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння, передбаченої ст.266 КУпАП, а також те, що після висунення ними останньому вимоги пройти огляд на стан сп`яніння на місці та її відмови, ОСОБА_1 було запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі.

Поміж іншого в поданій апеляційній скарзі сторона захисту вказує, що матеріалами справи не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також, що співробітниками поліції було порушено право на захист, що виразилось у тому, що ОСОБА_1 не був юридично обізнаний в своїх правах, а працівники поліції не повідомили останнього про його право на захист та безпосередню процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також наслідки відмови від проходження огляду, як того вимагають положення КУпАП та Інструкції.

На підставі наведеного захисник просить постанову Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2025 року скасувати та постановити нову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного розгляду захисник Павлов Є.Г. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Додатково захисник звертав увагу на відсутність безперервності відеозапису з бодікамер патрульних поліцейських, а також на те, що поліцейські не надали ОСОБА_1 доказів факту керування ним транспортним засобом та не роз`яснили порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сам ОСОБА_1 не заперечував факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але свої дії пояснив тим, що поліцейські не надали йому доказів факту керування ним транспортним засобом.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 503716 від 05.11.2025; рапорт інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Панасенка С.С.; відеозапис з камери патрульного поліцейського.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №503716 від 05.11.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 05.11.2025 о 02:00 в с. Знаменівка, по вул. Петра Сагайдачного, 18, біля будинку 18, водій ОСОБА_1 керував т.з. «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамери: 473957, 473946, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Подію зафіксовано на нагрудні камери працівників поліції № 473957, 473946.

Свідки: не залучалися.

У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення зазначеноНадасть у суді.

Вказано, що тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце розгляду справи, про що у відповідній графі наявний власноручний підпис ОСОБА_1 , копія протоколу останнім отримана.

З рапорту інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області Панасенка С. убачається, що 05 листопада 2025 року о 02 годині 00 хвилин по вул. Петра Сагайдачного, 18 в с. Знаменівка Самарівського району Дніпропетровської області було зупинено транспортний засіб «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження запропонованого огляду водій ОСОБА_1 відмовився, в результаті чого стосовно вказаного водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від керування транспортним засобом водій був відсторонений та вилучено посвідчення водія. Подію зафіксовано на відеокамеру №473957, 473946 (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься на одному DVD+R диску, долученому до матеріалів справи (передня обкладинка справи), на якому наявний файл під назвою: «export-jfofu»

Так, на відеофайлі під назвою «export-jfofu» наявна інформація з нагрудної камери працівника поліції №473946 від 05.11.2025 тривалістю 01:46:46-03:03:38.

В автомобілі «Mercedes-Benz», н/з НОМЕР_1 , на водійському сидінні перебуває ОСОБА_1 , який стверджує поліцейським, що він тільки що нікуди не їхав, напевно випадково увімкнув ключі запалення і вимагав надати докази керування.

Поліцейський: Ми тільки що тут їхали і вас тут не було. Ви що хочете уникнути покарання? Ви що вживаєте алкогольні напої?

ОСОБА_1 : У вас увімкнена відеокамера, можете виписувати там, як його, протокол, мені все рівно.

Поліцейський: Надайте будь-ласка посвідчення водія, реєстраційне на транспортний засіб?

ОСОБА_1 : Я щось не бачу у вас мигалок, посвідчення ви мені не показали?

Поліцейський: Обласне управління і надає для ознайомлення своє посвідчення. Алкогольні напої вживали?

ОСОБА_1 : Друг вживав.

Поліцейський: А як же ви їздите за кермом якщо ви вживали?

ОСОБА_1 : Ми не їздимо, ми стоїмо.

Поліцейський: У нас є відеофіксація, що ви керували, ми предоставимо його на суд.

ОСОБА_1 : Покажіть.

Поліцейський: Не треба вважати, що ви самий розумний, говорити, що ви не їхали. Ви побачили нас і відразу заглушили авто.

ОСОБА_1 : Ми нічого не робили, стояли.

Поліцейський: Ви відмовляєтесь від того, що ви вживали алкоголь?

ОСОБА_1 : Я нічого не вживав.

Поліцейський: Ви готові пройти тест на Драгер?

ОСОБА_1 : Нічого я проходити не буду.

Поліцейський: Ви відмовляєтесь?

ОСОБА_1 : Ні, я не відмовляюсь, я просто не буду проходити.

Поліцейський: Ну ви відмовляєтесь проходити?

ОСОБА_1 : Ні, я не відмовляюсь, я просто не буду проходити.

Поліцейський: Якщо ви не будете проходити, то це називається відмова.

ОСОБА_1 : Ні, це ви хочете щоб я пройшов.

Поліцейський: Ви не хочете?

ОСОБА_1 : Ні, я не те, що відмовляюсь, я просто його не буду проходити. Можна так?

Поліцейський: Це як так получається, я не хочу його проходити, но я не відмовляюсь?

ОСОБА_1 : Ну дивіться, ви кажете ви хочете пройти.

Поліцейський: Я вам пропоную процедуру, Ви будете проходити?

ОСОБА_1 : Я відмовляюсь. Можна мені назад мої документи?

Поліцейський: Можна, зараз тільки оформимо протокол,їх ніхто не буде забирати.

В цей час до автомобіля підійшов товариш ОСОБА_1 , який почав говорити останньому подзвонити батькові та, що так робити не можна.

О 02:06:32 Поліцейський: ОСОБА_2 , ну як так можна, ти ж їхав ось звідти, тоді фари вимкнув.

ОСОБА_1 : Вибачайте, просто захотілося нам поїхати на заправку взяти пиво. Ну а що мені робити, пішком йти з самого кінця села. Що мені робити?

Поліцейський: Так, а що тобі робити, ти вже відмовився, на суді будеш пояснювати. А поряд що у вас немає пива?

ОСОБА_1 : Ні, не має, все закрито.

Поліцейський: Знайшов коли їхати о другій годині ночі?

ОСОБА_1 : Так, а ви що тут робите вночі. Ви б краще в Дніпрі ловили всіх.

Поліцейський: ОСОБА_2 , ти ж знаєш, що ти відсторонений від права керування та тобі потрібен тверезий водій?

ОСОБА_1 : Ну так.

О 02:19:31 Поліцейський: А ти багато випив?

ОСОБА_1 : Три бутилки шейка.

Поліцейський: Ну нормально. Ти якщо б продув, то показало б нєфіг делать.

ОСОБА_1 : Ну да.

Подальшою відеозйомкою зафіксовано процедуру складання одним поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, а другим поліцейським розмови між ОСОБА_1 та його товаришем, які в ході спілкування зазначали, що ОСОБА_1 не вперше керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вказували інформацію де і ким працює батько ОСОБА_1 .

О 02:39:39 ОСОБА_1 перебуваючи в салоні автомобілю на водійському сидінні попросив поліцейського взяти телефон для розмови з невідомою особою, на що отримав відмову, після чого почав поводити себе нестримно, висловлювався нецензурною лайкою та стверджував, що він не їхав нікуди, нічого не робив.

Після складення протоколу ОСОБА_1 було ознайомлено з його змістом, який отримавши неодноразові консультації по телефону все таки підписав його та отримав копію.

На переконання апеляційного суду досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відеозаписом зафіксовано реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння.

Фактичні обставини, зафіксовані на зазначеному відеофайлі, зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що матеріалами справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, як убачається з відеозапису, зазначені обставини підтвердив і сам водій ОСОБА_1 , повідомивши працівникам поліції о 02:06:32 про те, що просто захотілося їм поїхати на заправку взяти пиво, а не пішком йти з самого кінця села.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Також слід визнати неспроможними посилання сторони захисту в апеляційній скарзі про порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки працівниками поліції не було роз`яснено останньому права на захист та безпосередню процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 503716 ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, про що у відповідний графі міститься власноручний підпис ОСОБА_1 . Жодних зауважень, клопотань, зокрема і щодо нероз`яснення йому процесуальних прав ОСОБА_1 не заявляв (а.с.1).

Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема і подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Водночас неспроможними є і твердження сторони захисту про те, що суд першої інстанції самостійно відкоригував населений пункт, де відбувалися події, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) в п.7 зазначено: АДРЕСА_2 , що підтверджено і самим ОСОБА_1 в ході розмови з поліцейським (а.с.2). Водночас зазначення поліцейським в п.7 протоколу м. Дніпро, апеляційний суд вважає технічною помилкою, яка жодним чином не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної захисника Павлова Є.Г. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Павлова Єгора Глебовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО