Єдиний унікальний номер № 333/9358/25
Провадження № 3/333/78/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Піх Ю.Р., за участю секретарки судового засідання Пузанової А.В., правопорушника ОСОБА_1 , прокурора Фоміної Ганни, розглянувши матеріали справи адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до 30.04.2024 головного спеціаліста відділу культури і мистецтва управління культури і туризму Запорізької обласної державної адміністрації,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушення у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч.1 та ч.2 ст.45 відносяться особи, зазначені у п.1, п.п. «а» і «в» п.2, п.5 ч.1 ст. З цього Закону. Згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до наказу директора департаменту культури, туризму, національностей ЗОДА та релігій №051-К від 13.08.2024 ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу культури і мистецтва управління культури і туризму департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації зі збереженням 9 рангу державного службовця з 13.08.2024 р.

Відповідно до посадової інструкції, посада головного спеціаліста відділу культури і мистецтва управління культури і туризму департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації належить до посади державної служби категорії «В».

Наказом №025-К від 08.07.2025 року ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу культури і мистецтва управління культури і туризму департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації з 11.07.2025 за угодою сторін.

Таким чином, головний спеціаліст відділу культури і мистецтва управління культури і туризму департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 , відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У відповідності до абз. 2 п. 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»: «Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями». Декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності. Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у п.п. «а» та «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, п.п. «а» та «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону. Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.

Враховуючи вищевикладене, у ОСОБА_1 , при звільненні з посади головного спеціаліста відділу культури і мистецтва управління культури і туризму департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації з 11.07.2025, після припинення діяльності, виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні») в термін до 10.08.2024 р. Проте встановлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні») шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gоv.uа, лише 11.08.2025 о 23 год. 55 хв., що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. ОСОБА_1 підтвердив ознайомлення із вимогами та обмеженнями встановленими ЗУ «Про запобігання корупції» в частині фінансового контролю. Декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в електронному вигляді подавав з 2017 року.

Таким чином, колишній головний спеціаліст відділу культури і мистецтва управління культури і туризму департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинені вказаного правопорушення визнав, просив у зв`язку з малозначністю правопорушення закрити провадження по справі та обмежитись усним зауваженням, поважність пропуску строку в один день пояснив обставинами, пов`язаними з умовами воєнного часу, постійними обстрілами в місті, відключенням електроенергії та перебої інтернет-зв`язку, що унеможливлює своєчасну роботу з електронними сервісами.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримала, зазначила про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, наполягала на притягненні його до адміністративної відповідальності та призначенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора та дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за період не охоплений раніше поданими деклараціями («при звільненні»).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", «в»-«г» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності. Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності., зазначеної у п.п. «а» та «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, п.п. «а» та «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону. Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч.1 та ч.2 ст.45 відносяться особи, зазначені у п.1, підпунктах "а", «в»-«г» пункту 2 ч.1 ст. 3 цього Закону.

Згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до наказу директора департаменту культури, туризму, національностей ЗОДА та релігій №051-К від 13.08.2024 ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу культури і мистецтва управління культури і туризму департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації зі збереженням 9 рангу державного службовця з 13.08.2024 р.

Наказом №025-К від 08.07.2025 року ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу культури і мистецтва управління культури і туризму департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації з 11.07.2025 за угодою сторін.

Таким чином, начальник відділу організації перевірок управління з питань праці Запорізької міської ради ОСОБА_1 , відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК та послідовності дій користувача Єдиного реєстру декларацій, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями ( «при звільненні»), шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, лише 11.08.2025 о 23.55 год., що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Докази, на яких ґрунтується протокол про скоєння корупційного правопорушення, походять з різних джерел, а тому не можуть вважатися однобічними і необ`єктивними.

Для кваліфікації діяння за частиною першою статті 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом, та поважності причин такого несвоєчасного подання.

При цьому суд, бере до уваги, що Законом, для осіб, що мають подати декларації, визначений достатній проміжок часу для вжиття всіх необхідних дій щодо заповнення та подання Декларації.

Суд також враховує, що у відповідності до ст. 1 ЗУ "Про запобігання корупції" корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

ОСОБА_1 було відомо, що він є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, він був обізнаний з вимогами Закону, а тому був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у визначені Законом строки.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні).

Щодо доводів ОСОБА_1 з приводу наявності підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП та звільнення його від адміністративної відповідальності через малозначність правопорушення, то суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративне правопорушення, установлене частиною першою статті 172-6 КУпАП, пов`язане з корупцією становить підвищену суспільну небезпеку порівняно з іншими визначеними цим Кодексом адміністративними правопорушеннями, і по своїй суті не може бути визнане малозначним, оскільки є правопорушенням, тяжкість якого обумовлена ступенем недовіри суспільства до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування і передбачає відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, який є обов`язковим для всіх осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, вказані особи мають виконувати передбачені законом вимоги щодо фінансового контролю, а тому відповідні доводи про відсутність негативних наслідків від дій ОСОБА_1 та шкоди, тощо не можуть бути взятими до уваги.

На особливий характер адміністративного правопорушення, що визначене частиною першою статті 172-6 КУпАП, вказують положення частини другої статті 250 КУпАП, відповідно до яких при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4-172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.

На думку суду, сам по собі факт того, що порушення строку подання декларації в цьому випадку складає лише добу, не може свідчити про малозначність вчиненого правопорушення, враховуючи його характер. Не може свідчити про малозначність правопорушення і те, що, ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, завжди декларації подавав вчасно, оскільки усі ці обставини характеризують особу правопорушника, але не свідчать про малозначність діяння.

Звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема, доведеність того, що ОСОБА_1 умисно, без поважних причин не подав вчасно декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), суддя вважає, що таке адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією не може бути визнано малозначним, отже не вбачає підстав для застосування у цій справі вимог ст. 22 КУпАП.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, вид та розмір стягнення, яке законодавцем передбачено за вказані дії, суддя вважає, що в даному випадку відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Враховуючи визначене, суд вбачає за доцільне накласти стягнення у виді штрафу, обмежившись мінімальним розміром визначеним у санкції статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 40-1,172-6, 251,280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., (отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запорiжжя/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008479, код класифікації доходів бюджету: 21081100, Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП уразі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня повідомлення про винесення зазначеної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання до 08.04.2026.

На постанову суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду впродовж десяти днів з моменту проголошення постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Суддя: Ю.Р. Піх