Справа № 467/1543/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; до адміністративної відповідальності притягувався постановою поліції від 08 березня 2025 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним

12 жовтня 2025 року о 16:53 годині на 106 км. автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв», а саме: на блокпосту «Експрес», ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 з номерним знаком НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами та будучи притягнутим до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 в судове засідання викликався неодноразово, проте, жодного разу на слухання справи не прибув, заяв і клопотань до суду не направляв, причин свого неприбуття не повідомляв.

Інформація про це судове провадження також розміщувалась на сайту Судової слади України у розділі «Громадянам».

Тому суд, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, беручи до уваги те, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді такого роду справ не є обов`язковою, забезпечивши її сповіщення про це судове провадження, вважав за можливе прийняти рішення по суті справи за відсутності такої особи.

У свою чергу, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ураховуючи положення ст.ст. 245, 251, 280 цього ж Кодексу, аналізував наступні питання.

Чи було вчинено адміністративне правопорушення

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

На підставі постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Постановою поліції ЕНА № 4227241 від 08 березня 2025 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП і підданий стягненню у виді штрафу у розмірі 20 400 грн.

Отже, суд робить висновок, що ОСОБА_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року учинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст.126 КУпАП.

Відповідно, було учинене правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Чи винна ця особа у вчиненні адміністративного правопорушення

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 481321 від 12 жовтня 2025 року щодо обставин часу, місця та способу учинення правопорушення.

У цілому протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо свого змісту, у тому числі й даних про кваліфікуючу ознаку.

Обставини, що відображені у протоколі, до цього ж, підтверджуються й відеозаписом з нагрудної камери поліції.

Так само відеозапис підтверджує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мало місце із дотриманням поліцією приписів ст.ст. 254-256 КУпАП.

Звідси, вважати, що протокол належить до недопустимих доказів і через це підлягає виключенню з доказової бази не можна.

До матеріалів справи поліцією додано копію постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підтвердження наявності кваліфікуючої ознаки повторності учиненого правопорушення поліція надала до суду копію постанови ЕНА № 4227241 від 08 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Тож, ця справа забезпечена доказами у їх розумінні згідно із ст. 251 КУпАП, які у своїй сукупності не залишають місце сумнівам у тому, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП і кваліфікація його дій є правильною, а обвинувачення висунуте у спосіб, що відповідає вимогам закону.

Стосовно наявності умислу на вчинення цього правопорушення, то суд вказує, що ОСОБА_1 достовірно знав, що є особою позбавленою права керування транспортними засобами, про що безпосередньо свідчать письмові пояснення ОСОБА_1 , надані ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, 08 березня 2025 року ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності постановою поліції за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Даних про оскарження ним цієї постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4227241 від 08 березня 2025 року немає.

Звідси суд родить висновок, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення умисно, бо усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав або свідомо допускав їх настання.

Тому у ракурсі установлених фактичних обставин справи, підтверджених доказами, шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії інкримінованому складу правопорушення, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Чи підлягає порушник адміністративній відповідальності

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, передбачених ст.ст. 18-20 КУпАП, суд не встановив.

Підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП також немає, бо ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке не може вважатись малозначним, у тому числі й з огляду на його санкцію та дію прямої заборони звільняти від відповідальності за учинення такого роду порушення (ч. 2 ст. 22 КУпАП).

Суд, окрім цього, враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, підвищений ступінь його суспільної небезпеки, ступінь його вини, як то, умисний характер, особу, порушника, який не робить належних висновків і продовжує вчиняти правопорушення на транспорті, зокрема, передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність

Обставин, що пом`якшують відповідальність, згідно з п.п. 1-5 ч. 1 ст. 34 КУпАП, а так само й інших обставин, які здатні вплинути на відповідальність у бік її пом`якшення, немає, так само як і обставин, що її обтяжують відповідно до переліку ст. 35 КУпАП.

Ураховуючи, що дії ОСОБА_1 вже кваліфіковані за ознакою повторності.

Мотиви накладення стягнення

З огляду на викладене, суд приймає рішення про накладення на порушника стягнення згідно із санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення нового адміністративного правопорушення суд приєднує невідбуту частину стягнення, призначеного ОСОБА_1 постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року, у виді 5 років позбавлення права керування транспортними засобами.

Станом на день винесення цієї постанови невідбута частина стягнення, призначеного постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року, становить 3 роки 09 місяців 25 днів.

Проте, суд у цій справі не застосовує передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП оплатне вилучення транспортного засобу, так як матеріали справи вказують на належність транспортного засобу іншій особі, а саме ОСОБА_3 .

Інші питання, що вирішуються судом при винесенні постанови

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн., розмір якого передбачений ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 33, 38, 38, 283,284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення цього правопорушення, приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладене постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року, строком 3 роки 09 місяців 25 днів і остаточно позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строку 8 (вісім) років 09 (дев`ять) місяців 25 (двадцять п`ять) днів.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.(ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Ірина Явіца