Справа № 489/112/26
Провадження № 3/489/315/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

14 січня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського районного управління патрульної поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 23.12.2025 серії ВАД №873895, 23.12.2025 о 05:00 год у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 умисно, з перевагою сили, вчинив сварку, в ході якої ображав нецензурною лайкою та вдарив свою співмешканку ОСОБА_2 , чим навмисно завдав емоційну невпевненість та завдав шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, чим вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру.

У судове засідання прибула потерпіла ОСОБА_2 , яка пояснила, що ОСОБА_1 вже проживає окремо. Напередодні 23.12.2025 він вживав алкоголь, між ними виникла сварка, а вранці 23.12.2025 ОСОБА_1 почав будити потерпілу та сваритися з нею. У живіт він її не бив, фізично взагалі не чіпав, лише висловлювався нецензурно. Потерпіла від його дій не страждала. У зв`язку з викладеним, просить не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки шкоди потерпілій не завдано. ОСОБА_1 про дату засідання знає, однак зайнятий на роботі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася повісткою про виклик до суду, телефонограмою, оголошенням на сайті судової влади та повідомленням у додаток «Viber». Потерпіла повідомила, що ОСОБА_1 про дату засідання знає, однак зайнятий на роботі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон АліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, відомо, що на розгляді Інгульського районного суду міста Миколаєва знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно неї, про що їй повідомлялось особисто під час складення протоколу та засвідчено її підписом. У зв`язку з цим, особа, відносно якої складено протокол, яка обізнана про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно неї перебуває на розгляді в суді, виходячи із практики ЄСПЛ, зобов`язана вживати заходів для того, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, зокрема отримати судову повістку та з`явитися до суду для розгляду вказаної справи.

Згідно зі ст. 6 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Суддя враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішує питання щодо участі в судовому засіданні.

Отже, оскільки від особи не надходило клопотання про відкладення розгляду справи та остання мала достатньо часу та можливостей реалізувати своє право викласти свої аргументи щодо протоколу про адміністративне правопорушення, тому суддя вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може вирішити таку справу. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Таким чином, беручи до уваги розумний строк розгляду справи, відсутність клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також відсутність обґрунтованого клопотання необхідності відкладення розгляду справи, суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Заслухавши пояснення потерпілої, дослідивши письмові матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; заяву та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_3 ; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника), суд дійшов таких висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша ст. 173-2 КУпАП (в редакції, чинній з 19.12.2024) передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

З огляду на викладене, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки сама потерпіла в судовому засіданні підтвердила відсутність шкоди її фізичному чи психічному здоров`ю та зазначила лише про сварку зі співмешканцем, який на час розгляду справи від неї переїхав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх взаємозв`язку, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, надані в суді, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність достатніх і достовірних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 умисних дій психологічного характеру по відношенню до ОСОБА_2 , завдання шкоди її психічному та фізичному здоров`ю.

Наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не встановлена «поза розумних сумнівом», а наявність побутового конфлікту (сварки) між ним та співмешканкою не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин суддя вважає за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247,252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Рибіцька