Справа № 526/2861/25
Провадження № 3/526/11/2026
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 січня 2026 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А. розглянувши адміністративні справи, які надійшли від відділу поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.5 ст. 126 та ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

23 серпня 2025 року о 14 год. 30 хв. в м. Гадяч по вул. Василя Стуса,18 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Хонда Діо, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіри, розширені зіниці, що не реагують на світло, сповільнення реакції, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Також, правопорушення вчинено повторно протягом року та особою, яка позбавлена права транспортними засобами.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 12.01.2026 року справи об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що він того дня ніяким транспортним засобом не керував. Після зупинки їх з товаришем поліцейськими, ОСОБА_1 їм пояснив, що мопед, який стояв десь за 50 м від них, належить його племіннику та він ним керував. На той момент він перебував на лікуванні на замісній терапії, тож при огляді на стан наркотичного сп`яніння, тест був би позитивний, оскільки він приймав препарат метадон. На даний час він завершив лікування. Факт керування транспортним засобом він одразу заперечував, тому не вбачав необхідності проходити медичний огляд на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 та ч.2 ст. 130 КУпАП підлягають закриттю за недоведеністю наявності в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст.278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19.12.2008 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст.130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Досліджений судом відеозапис, який мається в матеріалах, не містить підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки на відеозаписі ОСОБА_1 розмовляє з працівниками поліції, а мопед знаходиться від нього на відстані близько 50 м. Також, надані ОСОБА_1 пояснення у судовому засіданні, підтверджуються відеозаписами.

Тобто, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у зв`язку із чим вважаю всі наступні вимоги працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. ( позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не доводиться сукупністю ознак та неспростовних доказів, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33,34, ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ст.247, ст. 276, ст. 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Закрити об`єднану справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя: С. А. Киричок