Справа № 570/6110/25
Номер провадження 3/570/39/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

01 листопада 2025 р. о 08 год. 28 хв. на вул. Молодіжна, 25А в с. Квасилів Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , не зупинився на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану із службового автомобіля проблисковими маячками синього та червоного кольорів в поєднанні із спеціальним звуковим сигналом. Був затриманий шляхом переслідування патрульним автомобілем. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху (далі-ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином у спосіб направлення повістки за адресою зареєстрованого місця проживання, що зазначена у протоколі, підписаному вказаною особою. Причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, із клопотаннями про відкладення розгляду справи та будь-якими іншими заявами до суду не звертався. У даному випадку застосвується практика Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За даних обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи проводиться за його відсутності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.Відповідальність за порушення вимог пункту 2.4 ПДР передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Дослідивши зазначені матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - невиконання водіями вимог про зупинку.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення вказано у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 500051 від 01.11.2025 р. та підтверджуються відомостями із матеріалів справи (а.с. 1-5). Із відеоматеріалів (диск 1, 2 а.с. 5) встановлено, що за вказаних обставин поліцейські здійснювали рух за автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , по автодорозі. Поліцейські намагались зупинити вказаний ТЗ, включивши проблискові маячки синього та червоного кольору, однак незважаючи на це, водій продовжував рух одночасно відкрив вікно автомобіля та почав спілкуватись з працівниками з використанням нецензурної лексики в їх адресу. Коли на певний час водій ОСОБА_1 призупинив керований ним автомобіль та до нього підходив працівник поліції ОСОБА_1 вчергове висловив в її адресу образи в нецензурній формі та різко рушив з місця. На службовому автомобілі поліції здійснювалось переслідування та при цьому із неодноразовоим поданням звукового спецсигналу та постійно включеними проблисковими маячками синього та червоного кольору про вимогу зупинитися. Після зупинення автомобіля встановлено особу водія яким виявився ОСОБА_1 . Також зафіксовано й подальший розвиток подій із участю водія ОСОБА_1 .

У даному випадку, зазначені відомості підтверджують те, що ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом на автодорозі, поліцейські зі службового автомобіля подавали відповідні сигнали (проблисковими маячками синього та червоного кольорів в поєднанні із спеціальним звуковим сигналом) із вимогою про зупинення вказаного ТЗ. За вказаних обставин водій об`єктивно бачив та чув такі сигнали як вимогу про зупинку ТЗ, та зобов`язаний був виконати таку вимогу, однак продовжував рухатися по дорозі в т.ч. зі зміною швидкості руху, що вказує про відсутність в нього наміру негайно виконати відповідну вимогу поліцейського про зупинку, згідно п. 2.4 ПДР.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження доводів ОСОБА_1 про застосування до нього під час оформлення правопорушення поліцейськими незаконних чи недозволених дій. Відповідних процесуальних рішень про визнання винуватості поліцейських у вчининенні ними за вказаних обставин протиправних дій щодо водія ОСОБА_1 не надано суду.

За порушення водієм ОСОБА_1 під час керування зазначеним автомобілем за вказаних обставин від 01.11.2025 р. вимог п. 2.1. а ПДР накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 3), та за порушення п. 2.5 ПДР - складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 500041 від 01.11.2025 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 4).

Відповідно до вимог ст. 33, 34 КУпАП, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу правопорушника, яка раніше згідно матеріалів справи не притягався до адміністративної відповідальності, його матеріальний стан, відомості про його особу, беручи до уваги обставини справи, характер та умисність дій особи, його зухвалість та надмірну демонстративність, у даному випадку суд вважає, що адміністративне стягнення слід обрати у виді права керування транспортними засобами в межах строку визначеного санкцією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Саме таке стягнення, на думку суду, є справедливим, таким, що визначається з урахуванням інтересів усіх учасників події, а також інших осіб з погляду підвищення рівня безпеки громадян шляхом запобігання вчиненню нових правопорушень і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Також у даному випадку враховано правову позицію ВС, згідно із якою особу, яка не отримувала водійського посвідчення, але сіла за кермо та порушила ПДР, суд може позбавити права керувати транспортними засобами. Суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, а тому попереджувальна мета стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення (постанова ККС ВС від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 (провадження № 51-944кмо23) https://reyestr.court.gov.ua/Review/113396675).

Крім того, суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 122-2, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення виді позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять місяців.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 5 місяців обраховується з дня набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37993783. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA0026001. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.