провадження № 3/294/15/26
справа № 294/2004/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27.11.2025 близько 13:00 год у с-щі ОСОБА_2 неналежно виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який ображав образливими словами свою однокласницю ОСОБА_4 , чим порушила ч.1 ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».

Таким чином ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, про що складено протокол серії ВАД №465930 від 27.11.2025.

В судове засідання, призначене на 12.01.2026, з`явилась ОСОБА_1 , надавши свої письмові пояснення, в яких провину не визнала з мотивів порушення працівником поліції вимог чинного законодавства під час складання протоколу.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення ОСОБА_1 , суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №465930 від 27.11.2025 слідує, що ОСОБА_1 , будучи матір`ю малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неналежно виконувала свої батьківські обов`язки щодо його виховання, оскільки останній, перебуваючи у приміщенні Вакуленчуківської гімназії, ображав свою однокласницю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушила ч. 1 ст. 150 СК України та ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

За положенням статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей - що тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наявність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №465930 від 27.11.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та подію від 27.11.2025 від ОСОБА_5 ; письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_3 , який підтвердив, що обзивав ОСОБА_6 «бородавкою», письмовими поясненнями неповнолітньої ОСОБА_4 , в яких остання вказала, що 27.11.2025 її ображав словесно її однокласник ОСОБА_7 , на що вона теж стала його ображати словами нецензурної лайки; рапортом ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області від 27.11.2025, а також іншими матеріалами справи, які підтверджують родинні зв`язки ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та вважає за необхідне притягнути останню до адміністративної відповідальності та, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення й обставин справи, накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Такий вид адміністративного стягнення, на думку суду, відповідає вимогам ст. 23 КУпАП щодо міри відповідальності та меті адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 184, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. (рахунок для сплати: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106/ 22030106, ).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Скарга на постанову може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області.

Суддя Ірина БІЛЕРА