Справа № 133/3985/25
Провадження № 33/801/106/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

14 січня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чорнокнижника Олександра Віталійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и ла:

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Чорнокнижник О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови. В обґрунтування причин поважності пропуску строку подання апеляційної скарги вказує, що 22.12.2025 року відбулося судове засідання та винесено рішення по справі, однак ОСОБА_1 не було вручено копію оскаржуваної постанови та не повідомлено її зміст. ОСОБА_1 звернувся до адвоката Чорнокнижника О.В., який 26.12.2025 року подав клопотання до Козятинського міськрайонного суду про ознайомлення із матеріалами справи, проте можливість ознайомитись із матеріалами була надана лише 31.12.2025 року о 20 год 09 хв.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що строк апеляційного оскарження поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову суд ухвалив 22.12.2025 року за участі ОСОБА_1 , тому строк на її апеляційне оскарження закінчився 31.12.2025 року.

ОСОБА_1 , брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, знав про існування судового рішення, міг отримати його текст і вчасно звернутися за правничою допомогою.

Законом передбачено, що пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновлюється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, в якому повинні бути викладені обставини, що слугували б поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

Таких обставин представником ОСОБА_1 адвокатом Чорнокнижником О.В. не наведено, а посилання на те, що строк апеляційного оскарження було пропущено у зв`язку з тим, що йому не було вчасно надано можливість ознайомитися з матеріалами справи, жодним чином не свідчить про наявність поважних причин, які об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 особисто оскаржити вищезазначену постанову у встановлений законом строк.

Отже, з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за ненаведенням документально обґрунтованих обставин, які б свідчили про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, відсутні.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Разом з тим стаття 6 не може тлумачитися як надання сторонам справи автоматичного права на отримання певної форми надіслання судових документів, наприклад, рекомендованим листом.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05 лютого 2004 року).

Наведена у апеляційній скарзі причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом.

З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_1 , зокрема діючи через свого представника, не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строки передбачені діючим КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2025 року.

Таким чином, у поновлені пропущеного строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити, а апеляційна скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Чорнокнижника Олександра Віталійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чорнокнижника Олександра Віталійовича на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2025 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук