Провадження № 3/127/8576/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинаУкраїни, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.12.2025 серії ЕПР № 549318: «24.12.2025 о 10 год 00 хв м. Вінниця вул. Славетна, 6, водій, ОСОБА_1 керував автомобілем Audi А6 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, на місці зупинки, проводився із застосуванням приладу Alcotest Drager 6820 ARHK 0038 результат позитивний 0.47 % проміле, тест №3317. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори 470795; 472296, чим порушив п.2.9 (а) ПДР».

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, повідомив суду, що був тверезий, з результатами огляду на стан сп`яніння, який проводив поліцейський на місці зупинки автомобіля, водій не погодився. Тоді поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він може самостійно пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, після чого склав письмове направлення на проходження медичного огляду в заклад охорони здоров`я, але ОСОБА_1 туди не направив, а склав протокол про адміністративне правопорушення. Після цього в межах двох годин ОСОБА_1 самостійно звернувся до лікарні ім. акад. Ющенка та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності іншого поліцейського, якого викликали лікарі, та за результатами огляду виявився повністю тверезим.

ОСОБА_1 підтримав подане ним через канцелярію суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема зазначив, що працівниками поліції не було дотримано передбаченої законом процедури проведення огляду, зокрема пункту 7 спільного Наказу МАВ та МОЗ України № 1452/735, а тому ОСОБА_1 самостійно, протягом двох годин після першого тестування, прибув до медичного закладу, де пройшов огляд лікаря та повторний тест на Драгер 6820, результат 0,00 проміле, а отже перший результат є недостовірним.

Крім того, як вбачається із клопотання ОСОБА_1 , останній вважає, що адміністративний матеріал працівниками поліції складено неправомірно, оскільки він є військовослужбовцем та на момент зупинки працівниками поліції вважався, таким, що виконує обов`язки військової служби, а отже є спеціальним суб`єктом відповідно до КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, інші письмові докази у справі, дослідивши відеозапис фіксації на портативні відео реєстратори, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Підпункт "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони адміністративного правопорушення: керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є стан алкогольного сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом.

Однак, досліджені судом матеріли справи викликають обґрунтовані сумніви у винуватості ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, згідно наданої ОСОБА_1 суду довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР»» вих. № 1094 від 24.12.2025 року, що була видана в результаті самозвернення ОСОБА_1 у присутності працівника Управління патрульної поліції у Вінницькій області інспектора батальйону УПП взводу № 2 роти № 2 лейтенанта поліції Проценка Н.Г., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.12.2025 року о 11:55 год він був тверезий, вживання алкоголю не встановлено, результат 0,00 проміле.

Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного в результаті самозвернення ОСОБА_1 піддає обґрунтованому сумніву результат огляду на стан сп`яніння, що проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу Драгер Алкотест 6820.

Окрім того, суд зважає на наступне.

Відповідно до положень частин першої п`ятої статті 266 КУпАП: Особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ " Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів" Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до пункту 7 розділу І " Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів" Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, уразі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

З дослідженого судом відеозапису з портативних відео реєстраторів, зокрема на відрізку часу 10:23:23 вбачається, що після проведення огляду з використанням поліцейським технічних засобів на місці зупинки, водій ОСОБА_1 з результатами означеного огляду висловив незгоду (на запитання працівника поліції: «З результатами згодні», ОСОБА_1 відповідає: «Та ні»). В подальшому, на проміжку 10:24:27, на запитання ОСОБА_1 : «Добре, а якщо я поїду зараз на нарко та пройду огляд», поліцейський зазначає: « Звісно, по самозверненню можете проїхати, у вас є дві години».

Із наявного в матеріалах справи письмового направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що письмове направлення було складено о 10:30год 24.12.2025 року, однак як вбачається з дослідженого судом відеозапису з портативних відео реєстраторів водій до закладу не направлявся.

Отже, як вбачається з дослідженого судом відеозапису з портативних відео реєстраторів, поліцейський, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП та п. 6 Порядку №1103 не направив водія ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, а склав на місці протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП за керування в стані алкогольного сп`яніння за оспорюваним водієм показаннями приладу Alkotest Drager.

Відтак, в силу прямої вказівки ч. 5 статті 266 КУпАП, результат огляду від 24.12.2025 на стан алкогольного сп`яніння з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів є недійсним.

Що стосується аргументів ОСОБА_1 щодо того, що він є спеціальним суб`єктом військовослужбовцем, а отже його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись виключно в порядку, передбаченому ст. 266-1 КУпАП, то суд відхиляє зазначені аргументи, адже ОСОБА_1 у своїй заяві необґрунтовано протиставляє два самостійних порядки проведення огляду на стан сп`яніння: в порядку ст. 266 КУпАП та в порядку ст. 266-1 КУпАП, безпідставно зазначаючи на те, що особі, яка є військовослужбовцем, не може бути проведено огляд на стан сп`яніння в порядку ст. 266 КУпАП.

Передбачений статтею 266 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським щодо особи, яка керує транспортним засобом (морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом) і щодо якої в поліцейського є підстави вважати, що особа, яке керує ТЗ, перебуває в стані сп`яніння (відповідальність за що передбачена статтею 130 КУпАП).

Наявність або відсутність статусу військовослужбовця (військовозобов`язаного чи резервіста під час проходження зборів) для цілей статті 266 КУпАП значення не має.

Стаття 266 КУпАП пов`язує необхідність проведення огляду на стан сп`яніння з наявністю виключно двох юридичних фактів: 1) статус особи: «особа, яка керує транспортним засобом» (судном, водним мотоциклом) та 2) наявність в особи ознак сп`яніння. Означена стаття 266 КУпАП не містить жодних виключень, які б забороняли проводити огляд особи на стан сп`яніння в зв`язку з наявністю в неї додаткових статусів: військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста під час проходження зборів і т.ін.

Передбачений статтею 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення щодо військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (відповідальність за що передбачена статтею 172-20 КУпАП), або у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (відповідальність за що передбачена статтею 178 КУпАП).

В порядку статті 266 КУпАП огляд особи, яка керує ТЗ, проводить поліцейський (або направляє до закладу охорони здоров`я) і власне поліцейський (посадова особа органу Нацполіції) є особою, яка відповідно до ч.1 ст. 255 КУпАП, уповноважена складати протокол за статтею 130 КУпАП.

Посадові ж особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, згідно з ч. 1 ст. 255 КУпАП, не уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП, хоч вони і вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків.

Тому статті 266 та 266-1 КУпАП мають різні сфери застосування щодо проведення огляду на стан сп`яніння та різний суб`єктний склад:

* стаття 266 КУпАП: регламентує проведення огляду на стан сп`яніння осіб, які керують транспортними засобами (суднами, водними мотоциклами); для цілей складання протоколу за статтею 130 КУпАП; огляд проводиться поліцейським; протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за результатами такого огляду складається посадовою особою Національної поліції;

* стаття 266-1 КУпАП: регламентує проведення огляду на стан сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ; для цілей складання протоколів за статтями 172-20, 178 КУпАП; огляд проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення; протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 або ст. 178 КУпАП за результатами такого огляду складається посадовою органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Відтак, статті 266 та 266-1 КУпАП не передбачають конкуренції повноважень між поліцейськими та уповноваженими особами Військової служби правопорядку ЗСУ чи командиром частини у питаннях проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки сфери правового застосування цих двох статей Кодексу не пересікаються.

Тому посилання ОСОБА_1 на положення ч. 9 ст. 266-1 КУпАП за цих правовідносин є безпідставним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що до суду не надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а надані ОСОБА_1 докази його самозвернення до закладу охорони здоров`я та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого він виявився тверезим, дають підстави суду для більш ніж як обґрунтованих сумнівів у винуватості ОСОБА_1 ..

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: