П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2640/25

Номер провадження 3/184/17/26

07 січня 2026 рокум. Покров

Суддя Покровського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Покровського міського суду м. Покров, надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених:

- ст.124 КУпАП справа №184/2640/25 провадження №3/184/907/25, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 994649 від 26.11.2025 р.;

- ст.122-4 КУпАП, справа №184/2641/25 провадження №3/184/908/25, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 994648 від 26.11.2025 р.

Вказані адміністративні матеріали, згідно із постановою Покровського міського суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2025 року, було об`єднано в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номера №184/2640/25, провадження 3/184/907/25.

Згідно протоколу серії ААД № 994649 від 26.11.2025 року, 23.11.2025 року в м. Покров, по вул. Чіатурська 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом MERSEDES державний номерний знак НОМЕР_1 де не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та здійснив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_2 яка йшла в по путньому напрямку в результаті чого гр. отримала незначні тілесні ушкодження.

Крім того згідно протоколу серії ААД № 994648 від 26.11.2025 року, з якого вбачається, що 23.11.2025 року в м. Покров, по вул. Чіатурська 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом MERSEDES державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив наїзд на громадянку та залишив місце пригоди, до якої він причетний.

З матеріалів адміністративних справ вбачається, що чотири правопорушення були вчинені однією особою ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи, що дві справи розглядаються одним органом, вони підлягають об`єднанню в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав та пояснив, що він керуючи автомобілем MERSEDES державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул. Чіатурська 1, зі швидкістю, що не перевищувала дозволену, дотримуючись Правил дорожнього руху України. Під час руху він не здійснював жодних маневрів, які могли б створити небезпеку для пішоходів чи інших учасників дорожнього руху. Раптово перед автомобілем на безпечній відстані він побачив жінку, яка самостійно втратила рівновагу та впала на проїзну частину, не перебуваючи у контакті з його транспортним засобом. Його автомобіль не здійснював наїзду, зіткнення або будь-якого фізичного контакту з цією особою. Гальмування було здійснене негайно, автомобіль зупинився до місця, де знаходилась жінка. Після зупинки він вийшов з автомобіля та пересвідчився, що будь-які пошкодження транспортного засобу відсутні, слідів контакту з пішоходом немає. Жінка самостійно підвелася, перебувала у свідомості та пішла в невідомому йому напрямку. Після вказаної події він не залишав місце події з метою ухилення від відповідальності, а одразу поїхав до відділку поліції, де особисто повідомив чергового про ситуацію, що сталася на дорозі, та пояснив, що дорожньо-транспортної пригоди у вигляді наїзду не було, оскільки контакт між автомобілем та пішоходом відсутній. Також він просив працівників поліції повідомити його у випадку, якщо зазначена особа звернеться із заявою про нібито наїзд на неї або інші претензії, пов`язані з даною подією. Своїми діями він діяв добросовісно, відкрито та з метою належної фіксації обставин події, однак 26.11.2025 року його було запрошено працівниками поліції до відділку, де йому повідомили, що вказана громадянка звернулася за медичною допомогою до ЦМЛ, де зазначила, що саме він нібито причетний до заподіяння їй тілесних ушкоджень. На підставі її слів працівником поліції було складено два адміністративні протоколи, з якими він категорично не згоден, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях та поясненнях заявниці, без належних та допустимих доказів факту наїзду, без встановлення контакту між транспортним засобом і пішоходом, а також без урахування його пояснень і об`єктивних обставин події. Вважає, що факт дорожньо-транспортної пригоди відсутній, оскільки не було наїзду, зіткнення чи іншого контакту між автомобілем та пішоходом, а падіння жінки сталося з причин, не пов`язаних з його діями як водія. Зі слів особи, пояснення потерпілої є недостовірними та такими, що не підтверджені жодними об`єктивними доказами, а матеріали були складені на підставі її суб`єктивних тверджень.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_3 повторно не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Таким чином працівники поліції, не маючи взагалі ніяких доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення, притягнув його до відповідальності, не виконавши при цьому вимог ст. 251, 252 КУпАП, де зазначається що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку: ніяких доказів вини його немає, а отже немає й суб`єктивної сторони і відповідно складу правопорушення. Керуючись ст. 247 КУпАП, де зазначається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, тому вважає, що справу требі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до наступного.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно зі ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У підтвердження вини ОСОБА_1 до суду надані наступні докази: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №994648 від 26.11.2025 р. та серії ААД № 994649 від 26.11.2025 р.,, в яких зазначено дату та час вчинення правопорушення 23.11.2025 року о 09.54 год., місцем вчинення правопорушень м. Покров, по вул. Чіатурська, буд. 1, Крім того, схема місця ДТП складена з істотними порушеннями, а саме: на схемі не зазначено марку та модель транспортного засобу, не відображено наявність або відсутність механічних пошкоджень автомобіля, не зафіксовано їх характер, локалізацію та відповідність можливому наїзду на пішохода. Зазначені недоліки унеможливлюють встановлення механізму події, не дозволяють підтвердити факт контакту між транспортним засобом та пішоходом та ставлять під сумнів достовірність і допустимість даної схеми як доказу у справі, пояснення порушника, де він виклав обставини та пояснив що ДТП не вчиняв, доказів факту вчинення ДТП йому не надали, інших доказів до протоколів про адміністративне правопорушення не надано. Також у межах розгляду справи судом було направлено запит до ЦМЛ щодо факту звернення потерпілої за медичною допомогою. Згідно з отриманою відповіддю, остання звернулася до ЦМЛ 23.11.2025 року о 16:00 годині, при цьому на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні не перебувала.

Вказана обставина ставить під сумнів характер, тяжкість та механізм отримання тілесних ушкоджень, а також не підтверджує факт наїзду транспортного засобу, оскільки відсутні дані про ушкодження, характерні для дорожньо-транспортної пригоди.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, дослідив наявні документи в матеріалах справи, схему місця події ДТП, з урахуванням пояснень водія, можна зробити висновок що суду не надано ніяких доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення.

За змістом ст.ст. 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З підстав, зазначених вище, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, оскільки в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано достатніх доказів, які б вказували на порушення водієм ОСОБА_1 , п.12.1, 2.10. ПДР України.

Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам Кобець проти України від 14.02.2008, Берктай проти Туреччини від 08.02.2001, Леванте проти Латвії від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справах Малофєєва проти Росії ( Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії ( Karelinv.Russia, заява №926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, у зв`язку недоведеністю вини у порушенні ним п.п.12.1 Правил дорожнього руху України, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Щодо встановлення в діях водія ОСОБА_1 наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП слід враховувати, що об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

У зв`язку із зазначеним та зважаючи на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не доведена, таким чином, у водія ОСОБА_1 відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Згідно приписів ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 252,283-285,294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у об`єднаній справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених: ст.124 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №994649 від 26.11.2025 року та ст.122-4 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №994648 від 26.11.2025 року, з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Покровський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Покровського міського суду В. І. Томаш