Справа № 276/2053/25
Провадження по справі № 3/276/8/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року с-ще Хорошів

Суддя Хорошівського районного суду Житомирської області Семенюк А.С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №043914, складеного 02.11.2025 року, 02.11.2025 року близько 11 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_1 полягали у залякуванні, здійсненні постійного контролю, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 13.01.2026 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зазначеним у протоколі місцем проживання, яка повернулася до суду з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України від 19.12.2025 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причину неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажною і розцінює його неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу за її відсутності.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою, вказаною у протоколі. У матеріалах справи міститься її письмова заява та пояснення, в яких вона детально виклала обставини події, підтвердила факт завдання їй та дітям психологічної шкоди та просила вжити заходів реагування до кривдника.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство - це один з різновидів насильства. Воно відрізняється від інших проявів (на вулиці, під час військових дій, під час конфлікту, в колективах тощо) тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки - кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські та які пов`язані між собою. Таким чином, попередження та протидія домашньому насильству, а також надання допомоги постраждалим ускладняються саме тим, що це правопорушення стосується близьких людей.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю досліджених доказів:

-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 043914 від 02.11.2025 року, складеним уповноваженою посадовою особою поліції, який містить опис обставин правопорушення, факт завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого.

-Рапортом поліцейського ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області Бугайчука Б.О. від 02.11.2025 року, зареєстрованим в ЄО за № 8499, в якому зафіксовано факт виклику на місце події, обставини конфлікту, а також зазначено про застосування до кривдника спеціального заходу протидії домашньому насильству винесення термінового заборонного припису серії АА № 510582, що свідчить про наявність безпосередньої загрози для потерпілої на момент прибуття поліції.

-Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію від 02.11.2025 року, в якому потерпіла ОСОБА_2 власноруч повідомила про систематичне психологічне насильство з боку колишнього чоловіка, його переслідування ("сидить на лавці цілий день"), погрози ("вбивати морально") та відмову залишити місце проживання потерпілої на прохання дітей.

-Письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 02.11.2025 року. Потерпіла детально описала дії кривдника, зазначивши про їх систематичний характер (31.10.2025, 01.11.2025, 02.11.2025). Особливу увагу суд звертає на зафіксовані у поясненнях наслідки дій ОСОБА_1 для психічного здоров`я членів родини: малолітній син ОСОБА_3 через стрес, викликаний присутністю та поведінкою батька, мав розлади у вигляді блювання та порушення сну. Сама потерпіла вказує на свій вкрай нервовий стан, що супроводжувався відповідними реакціями ("трусяться руки, пітнію"). Зазначені факти в їх сукупності беззаперечно свідчать про те, що дії ОСОБА_1 вийшли за межі звичайного сімейного конфлікту та спричинили реальну шкоду психічному здоров`ю потерпілих.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за частиною 1 статті 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру (переслідування, залякування), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

При накладенні стягнення суд, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено. Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, а також те, що домашнє насильство є грубим порушенням прав людини, що посягає на гідність та недоторканність особи, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті. Такий вид стягнення буде необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень. Підстав для застосування більш м`яких заходів впливу суд не вбачає.

Крім того, відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Враховуючи характер та форму вчиненого домашнього насильства, відсутність в матеріалах справи оцінки ризиків повторного чи систематичного вчинення домашнього насильства, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що відсутня необхідність направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство.

Крім того, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, 173-2, 245, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Штраф підлягає сплаті на р/р UА0006751, отримувач коштів: ГУК у Житомирській області/ ТГ смт. Хорошів /21081100; код отримувача: 37976485; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081100 «Штраф по справам про адміністративне правопорушення та інші санкції».

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код отримувача за , ККД 22030106; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її постановлення.

Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя А.С. Семенюк