Номер провадження3/205/47/26
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2025 року о 10 год. 15 хв. у Новокодацькому районі міста Дніпра по вул. Порохова біля буд. 7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірних покривів, звужені зіниці очей, що не реагували на світло.

На законну вимогу працівників поліції пройти медичний огляд у встановленому законом порядку з метою визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово зазначає, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумною періодичністю цікавитися перебігом провадження у своїй справі, добросовісно користуватися процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, утримуючись від дій, спрямованих на затягування судового розгляду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно користуватися наданими їй процесуальними правами та демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді.

З урахуванням практики ЄСПЛ, викладеної у рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», а також строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 277 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням та виховання громадян у дусі неухильного додержання законів України.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмова від проходження огляду є самостійною формою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом досліджено відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, на якому зафіксовано обставини складання відносно водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 507837 від 09.11.2025 року. Так, з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції, при неодноразових пропозиціях з боку працівників поліції пройти медичне обстеження в медичному закладі на визначення стану сп`яніння, відмовляється від проходження зазначеного медичного огляду.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду (зокрема, у постановах від 10.06.2021 у справі №127/2342/20, від 15.09.2022 у справі №520/11462/21), будь-яка безпідставна відмова від проходження огляду прирівнюється до визнання факту керування у стані сп`яніння.

Таким чином, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена сукупністю досліджених доказів.

При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення суд враховує вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, підвищену суспільну небезпеку такого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність відповідно до ст. 17 КУпАП, судом не встановлено. Строк притягнення до адміністративної відповідальності не сплив.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню судовий збір.

На підставі ч.1 ст.130 КУпАП, керуючись ст.ст. 8, 33, 36,40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Максим ТАУС