Провадження №: 3/755/219/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" січня 2026 р. місто Київ

Суддя Днiпровського районного суду міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адмiнiстративне правопорушення, яка надiйшла з управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2025 року о 22 годині 12 хвилин по пр-ту Соборності (Возз`єднання), 10/1 в місті Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості руху, чим порушив пункт 12.1 Правил дорожнього руху, що призвело до здійснення наїзду на перешкоду, а саме: дорожній конус.

Крім того, 09 жовтня 2025 року о 22 годині 12 хвилин по пр-ту Соборності (Возз`єднання), 10/1 в місті Києві ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , що стосується дорожньо-транспортної пригоди пояснив, що свою вину у вчиненні ДТП визнає, при цьому, останній зазначив, що керуючи автомобілем він відволікся, у зв`язку з чим наїхав на дорожній конус. Коли зупинився, до нього підійшли працівники поліції, та ОСОБА_1 вибачився, за неуважність. Також працівники поліції попросили у нього документи, та запитали чи вживав він алкогольні напої, на що ОСОБА_1 повідомив, що алкольлю не вживав. Після чого, йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд в лікаря нарколога. Коли збирав речі, щоб їхати до лікарні на огляд, працівники поліції подумали, що він хоче поїхати з місця події, та почали витягувати його з автомобіля. Надалі, йому стало погано і його колега викликав швидку медичну допомогу. На місце пригоди приїхала швидка, виміряла тиск і зробила кардіограму. При цьому зазначив, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, однак працівники поліції склали протокол за відмову від проходження огляду, а ключі від автомобіля віддали його сину, який приїхав до того часу. Протоколи про адміністративне правопорушення на місці йому не вручали, дані протоколи він отримав в управлінні патрульної поліції. Поряд з цим, ОСОБА_1 зазначив, що дата зазначена в протоколі серії ЕПР1 №478753 про адміністративне правопорушення 10 вересня 2025 року є технічною помилкою, вірна дата 09 жовтня 2025 року, оскільки події відбувались саме 09 жовтня 2025 року. Також пояснив, що 13 жовтня 2025 року він самостійно звернувся до Управління патрульної поліції за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9 де отримав протоколи про адміністративні правопорушення складенні стосовно нього.

Крім того, захисник ОСОБА_1 - адвокат Харчук О.П. подав до суду письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП. Обґрунтовуючи клопотання, адвокат посилається на те, що як пояснив ОСОБА_2 , що також підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Так, навпаки з пояснень ОСОБА_3 , вбачається, що він на вимогу працівника поліції погодився пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у зв`язку із чим направився до автомобіля щоб забрати особисті речі, документи та зачинити автомобіль, однак в подальшому працівники поліції без наявності на те будь-яких підстав почали на нього психологічно тиснути, кричати, що в нього не має часу, почали хапати за одяг та погрожувати застосуванням фізичної сили. Внаслідок таких протиправних дій з боку працівників поліції ОСОБА_4 стало зле, у зв`язку із чим була викликана карета швидкої медичної допомоги. Так, після надання медичної допомоги у ОСОБА_3 , лікарями було діагностовано: «Гостру реакцію на стрес». При цьому, зазначив, що ОСОБА_2 , категорично заперечує факт відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Більш того, ОСОБА_2 , наголошує на тому, що коли йому було винесено обвинувачення у тому, що він нібито відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я, то він категорично заперечував вказаний факт та вказував, що співробітники поліції внесли до протоколу недостовірні відомості. Однак, не зважаючи на вищевикладене, співробітники поліції в порушення положень частини четвертої статті 266 КУпАП не забезпечили проведення відповідного медичного огляду в закладі охорони здоров`я на протязі двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Також, ОСОБА_2 , категорично не погоджується із даними, які викладені в протоколі, а саме щодо наявності нібито у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя). Так, ОСОБА_2 , стверджує, що жодних алкогольних напоїв, ані в цей день, ані напередодні він не вживав, що виключає можливість наявності у нього такої ознаки сп`яніння, як «запах алкоголю з порожнини рота». Щодо посилання на те, що «поведінка, що не відповідає обстановці» то ОСОБА_2 , звертає увагу суду на те, що з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що на протязі всього часу спілкування з працівниками поліції він поводив себе спокійно, не підвищував голос та в цілому виключно спокійно спілкувався з працівниками поліції, на відмінну від останніх, які постійно психологічно тиснули, кричали, вказували що у нього не має нінащо часу та погрожували застосуванням фізичної сили, хоча як видно з відеозапису, підстав для її застосування не було. Щодо посилання на «почервоніння обличчя», то дане посилання також не відповідає дійсності, оскільки як видно з відеозапису ОСОБА_2 має цілком природне забарвлення шкіряного покриву обличчя, до того ж таке посилання спростовуються інформацією з карти виклику та виїзду швидкої медичної допомоги де взагалі вказано, що шкіра ОСОБА_3 була блідого кольору. Крім того, з пояснень, ОСОБА_3 , вбачається, що йому ніхто не вручав копії направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не ознайомлював з його змістом. Також, з пояснень ОСОБА_3 , вбачається, що працівники патрульної поліції склавши відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП не роз`яснили йому, його права передбачені статтями 55, 56. 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, зокрема права на захист. Таким чином, вказані вище обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_3 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме - в діях ОСОБА_3 , відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від законного порядку огляду, оскільки від проходження такого огляду він не відмовлявся, що у свою чергу виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності. Також, просив суд визнати протокол серії ЕПР1 №478741 від 09 жовтня 2025 року, неналежним та недопустимим доказом, оскільки ОСОБА_1 категорично заперечував факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. А тому, захист вважає, що співробітники поліції: або сфальсифікували матеріали справи та наразі намагаються створити хибне враження того, що ними нібито було дотримано встановленого порядку направлення особи на огляд до закладу охорони здоров`я; або інспекторами патрульної поліції було складено направлення у зв`язку із незгодою ОСОБА_3 , на проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу Drager, і згоду на проходження огляду в лікарні, натомість в матеріалах справи відсутній висновок медичного закладу охорони здоров`я про перебування чи не перебування ОСОБА_3 , в стані сп`яніння; або внесення інспекторами патрульної поліції неправдивих відомостей в направлення, стосовно направлення та доставления ОСОБА_3 , до медичного закладу охорони здоров`я. Таким чином, вказані вище обставини свідчать про те, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги Інструкції №1452/735 в частині направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також в черговий раз вказують на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Крім того, послався на розбіжності, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення, а саме, згідно протоколу серії ЕПР1 №478741 від 09 жовтня 2025 року ОСОБА_4 , пред`явлено обвинувачення у тому, що він керував транспортним засобом AUDI, днз НОМЕР_1 та відмовився від огляду - 09 жовтня 2025 року 22:12:00. При цьому, згідно протоколу серії ЕПР1 №478753 від 09 жовтня 2025 року ОСОБА_4 , пред`явлено обвинувачення у тому, що він керував транспортним засобом AUDI, днз НОМЕР_1 та скоїв ДТП -10 вересня 2025 22:12:00. Отже, з вищевикладеного вбачається, що є суттєва розбіжність в часі керування транспортним засобом, який зазначається в протоколі серії ЕПР1 №478741 від 09 жовтня 2025 року та протоколі згідно протоколу серії ЕПР1 №478753 від 09 жовтня 2025 року. Крім того зазначив, що в порушення вимог закону, працівники поліції 13 жовтня 2025 року допустили внесення додаткових данних до оригіналу протоколуння серії ЕПР1 №478741 від 09 жовтня 2025 року, а саме до пунктів 14 та 16, у зв`язку з чим просив визнати зазначений протокол неналежним та недопустимим доказом.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, вислухавши пояснення адвоката та ОСОБА_1 , дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306.

Так, згідно із пунктом 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується, наданими суду матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а саме:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №478753 від 09 жовтня 2025 року за статтею 124 КУпАП та серії ЕПР1 №478741 від 09 жовтня 2025 року за частиною першою статті 130 КУпАП;

- даними схеми місця ДТП від 09 жовтня 2025 року, з якої вбачається місце розташування транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції № 473924, а також іншими доказами в їх сукупності.

Так, за результатом дослідження відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено таке. 22:26:12 працівники поліції запитують у ОСОБА_1 документи та чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння на місці, або у лікаря нарколога, на що останній просить дати секундочку подумати. 22:27:20 працівник поліції запитує чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на місці чи у лікаря нарколога. 22:27:38 працівник поліції повідомляє, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції має пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі у лікаря нарколога. 22:28:03 ОСОБА_1 повідомляє, що він не відмовляється пройти огляд, однак думає пройти йому огляд на місці чи поїхати до лікаря нарколога. 22:28:50 працівники поліції повторно запитую чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 відповідає, що напевно поїде до лікаря нарколога. ОСОБА_1 пішов до свого автомобіля, де спілкувався зі своїм пасажиром, який сидів на передньому пасажирському сидінні. 22:31:38 працівник поліції просить ОСОБА_1 відійти від керма автомобіля. 22:32:22 працівники поліції повторно запитують у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння на місці, запитують декілька разів підряд, ОСОБА_1 в цей момент, не відповідає на запитання працівників поліції. 22:32:45 працівник поліції запитую у ОСОБА_1 чи відмовляється від проходити огляд на стан сп`яніння на місці, на що останній повідомляє, що не відмовляється. Працівник поліції дістає прилад «Драгер», та надає ОСОБА_1 трубочку та запитує чи він буде проходити огляд, останній каже, що буде, після чого працівник поліції пропонує ОСОБА_1 обрати трубочку, однак в цей час ОСОБА_1 ігнорує пропозицію працівників поліції, а особа, чоловічої статті, яка знаходиться поряд повідомляє, що викликав швидку допомогу. 22:34:01 на чергове запитання, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд, останній повідомляє, що в нього відсутні ознаки сп`яніння, і він себе погано почуває. Працівник поліції повідомляє, що стосовно ОСОБА_1 буде складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду. 22:36:12 працівники поліції пропонують ОСОБА_1 присісти до службового автомобіля, оскільки він себе погано почуває, однак ОСОБА_1 ігнорує пропозицію працівників поліції. 22:38:28 відбирають письмові пояснення у свідків щодо вчинення ДТП (наїзду на конус). 22:40:24 ОСОБА_1 стоїть спокійно не вчиняє жодних дій, не викликає швидку медичну допомогу, не наполягає вже пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. 22:45:30 приїхала швидка та оглядала ОСОБА_1 22:48:21 працівник поліції запитує у лікарів швидкої чи відчувають вони запах алкоголю, на що лікар повідомив, що це не його компетенція та він не може так повідомити про наявність ознак алкогольного сп`яніння. 22:54:17 працівник швидкої повідомляє про те, що ОСОБА_1 необхідно госпіталізувати до лікарні. 22:54:24 працівник поліції повідомляє про те, що його ознайомлять з протоколом, а потім можуть госпіталізувати до лікарні. 22:54:44 працівники поліції запитують у ОСОБА_1 чи є в нього тверезий водій, на що ОСОБА_1 повідомляє, що водій є та стоїть біля автомобіля. 22:55:30 працівник поліції оголошує протокол за статтею 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 не погоджується з оголошеними ознаками, перебиває працівника поліції, а також повідомляє, що він не відмовлявся від проходження огляду. 22:56:21 ОСОБА_1 повідомляє, що він не відмовлявся проходити огляд у лікаря нарколога, також говорить, що все написане в протоколі це не правда. Повідомляє, що в нього відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. 22:58:04 ОСОБА_1 повідомляє, що в протоколі зазначені відомості, які не відповідають дійсності. ОСОБА_1 не підписує протокол. 22:59:55 ОСОБА_1 повідомляє, що до лікарні він не їде. 22:02:52 працівник поліції оголошує протокол складений за статтею 124 КУпАП, при цьому ОСОБА_1 лежить на сидінні в автомобілі швидкої допомоги, при цьому голову не підіймає. На запитання чи буде він підписувати протокол, останній повідомляє, що все не відповідає дійсності. 23:07:54 працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що швидка його не госпіталізує та просять вийти з автомобіля швидкої допомоги. 23:09:48 працівники поліції просять ОСОБА_1 більше не керувати транспортними засобами в такому стані. 23:10:00 ОСОБА_1 питає які подальші дії з його водійським посвідченням. Працівники поліції повідомляють, що він може отримати копію протоколу в УПП за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9, де також він зможе отримати тимчасове посвідчення водія.

Суд вважає, що досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, є належними, допустимими та достовірними, здобутими з додержанням процесуальної процедури, вони не суперечать фактичним обставинам справи та об`єктивно узгоджуються між собою. Досліджений судом відеозапис, на якому зафіксовані обставини адміністративних правопорушень та перебіг подій за участі ОСОБА_1 , є достатніми для оцінки в контексті диспозиції частини першої статті 130 та статті 124 КУпАП.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено та ОСОБА_1 і його адвокатом Харчуком О.П. не надано.

Так, доводи адвоката про те, що протоколи про адміністративні правопорушення не є належними та допустимими доказами у зв`язку з наявністю у них неточностей щодо дати вчинення адміністративних правопорушень, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки такі розбіжності були усунені під час дослідження, в сукупності, доказів у судовому засіданні, зокрема шляхом допиту ОСОБА_1 , який пояснив, що правильна дата події 09 жовтня 2025 року, а 10 вересня 2025 року зазначена в протоколі то є технічна помилка. А тому, посилання на різні дати у протоколі, які було спростовано вищенаведеними поясненнями ОСОБА_1 , не може свідчити про істотні розбіжності, оскільки, як встановлено, подія мала місце 09 жовтня 2025 року. З огляду на це, зазначена неточність не впливає на можливість ідентифікувати дату події та не спотворює фактичні обставини правопорушення. Таку невідповідність слід розцінювати як технічну помилку (описку), що не має правового значення для вирішення справи по суті.

Доводи про неналежність та не допустимість протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки працівники поліції допустили внесення додаткових даних до оригіналу протоколу серії ЕПР1 №478741 від 09 жовтня 2025 року, зокррема до пунктів 14 та 16, спростовуються тим, що згідно зі статті 256 КУпАП, якщо особа відмовляється від підписання протоколу, у ньому робиться відповідний запис. Закон не вимагає примусового вручення копії протоколу на місці, якщо особа сама від неї відмовилася. ОСОБА_1 самостійно звернувся до УПП 13 жовтня 2025 року та отримав протоколи про адміністративні правопорушення, що підтвердив в судовому засіданні, а тому дане свідчить про те, що право на ознайомлення з матеріалами та право на захист були реалізовані, хоч і з затримкою, спричиненою діями самого ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, працівником поліції внесення відомостей про фактичне отримання копій протоколів 13 жовтня 2025 року у пунктах 14 та 16 є лише технічною фіксацією дати фактичної передачі документа, що не змінює суті зафіксованого правопорушення від 09 жовтня 2025 року.

Крім того, судом не можуть бути взяті до уваги твердження адвоката та ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляд на стан сп`яніння та хотів пройти огляд у лікаря нарколога, однак в нього погіршився стан здоров`я, оскільки як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, у лікарня нарколога, а також ОСОБА_1 погодився пройти на місці і працівники поліції пропонували йому обрати трубочку для приладу «Драгер», однак весь час ОСОБА_1 ігнорував питання, пропозиції працівників поліції, надавав неоднозначні відповіді «мені треба подумати, дайте секундочку подумати», що свідчить про те, що ОСОБА_1 свідомо затягував час. При цьому, надалі погодився пройти огляд у лікаря нарколога та фактично перешкоджав його проведенню, викликавши бригаду екстреної медичної допомоги за відсутності видимих ознак погіршення стану здоров`я, а тому суд розцінює таку поведінку не як реалізацію права на роздуми, а як спосіб ухилення від процедури огляду. Згідно з усталеною судовою практикою та вимогами ІНСТРУКЦІЇ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд має проводитися поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Поведінка ОСОБА_1 , яка полягає у невпевненості, тривалому зволіканні та створенні штучних умов для відтермінування огляду, свідчить про відсутність реального наміру пройти такий огляд, що в сукупності підтверджує склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП (відмова від проходження огляду).

Крім того, щодо тверджень адвоката та ОСОБА_1 про те, що працівники поліції проводили складання документів та огляду з порушенням Інструкції та порушенням прав ОСОБА_1 , суд зазначає, що відповідно до вимог діючого законодавства, дії поліцейських можуть бути оскаржені заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду, зокрема в адміністративному порядку, з наданням суду відповідних доказів.

До цього часу ОСОБА_1 та адвокат Харчук О.П. не зверталися зі скаргами на незаконні дії працівників поліції та з заявами про вчинення ними злочину, а предметом розгляду цього провадження є дії, які визначаються диспозицією статей 124 та 130 КУпАП.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як роз`яснено в абз. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема, пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізує своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень передбачених статею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно положень статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, характер вчинених адміністративних правопорушень, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням положень статті 36 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статею 124 частиною першою статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення:

за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімдесят п`ятдесят) гривень.

за частиною першою статті 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва О.І. Вовк