П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" січня 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Аксьонов В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 22 листопада 2025 року о 00 год. 40 хв. в м. Житомирі, по вул. Бориса Лятошинського, поблизу будинку №2 чинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського, а саме, перебуваючи у громадському місці під час комендантської години відмовився пред`являти документи на законну вимогу інспектора роти ТОР УПП в Житомирській області лейтената поліції Назарця Д.Г.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення в суді, свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що з викладеними обставинами в протоколі про адміністративне правопорушення не погоджується, будь-якої злісної непокори законним вимогам працівника поліції він не вчиняв, він вийшов з кафе в стані алкогольного сп`яніння, викликав собі таксі, до нього підійшли працівники поліції, застосували до нього фізичну силу та спец засоби , посадили в службовий автомобіль та відвезли до управління поліції, після чого його відпустили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення: об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст. 185 КУпАП, злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Доказів агресивної поведінки в бік працівників поліції, які б могли свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не надано, крім того, з дослідженого судом відеозапису долученого працівниками поліції вбачається, що дійсно працівники поліції попросили у ОСОБА_1 пред`явити документи , що посвідчують його особу на що останній запитав у них чому він має їх пред`являти, при цьому ОСОБА_1 не поводив себе агресивно, спокійно стояв, після чого, працівником поліції до ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу та спец засіб кайданки, суд звертає увагу, що працівниками поліції не було неодноразово повторно законну вимогу, щодо пред`явлення ОСОБА_1 документів, на відеозаписі не зафіксовано чіткої відмови ОСОБА_1 пред`явити документи, поведінка останнього не свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Суди самостійно не відшукують докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суду не надано доказів, які б підтверджували факт злісної непокори ОСОБА_1 законним вимогам працівників поліції у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини в зв`язку з тим, що матеріали справи не містять безумовних та неспростовних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 185, 247,283, 284, КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Є. Аксьонов