Справа №484/6496/25
Провадження №3/484/12/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Медведєва Н.А., розглянувши адміністративні справи, які надійшли до суду від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

21.11.2025 о 18:58 в с.Кінецьпіль по вул.Перемоги, 30 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2101", державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою пристрою «Драгер 2290», тест №1988, в результаті якого виявлено 0,39 ‰ алкоголю в крові. Від проходження на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «ПЦМБЛ» ОСОБА_1 відмовився. Отже він порушив п.2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 21.11.2025 о 18:58 в с.Кінецьпіль по вул.Перемоги, 30 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2101", державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.126 КУпАП.

24.11.2025 о 20:57 в м.Первомайську по Проспекту Праці,1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2101", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, нерозбірлива мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я КНП «ПЦМБЛ» відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 24.11.2025 о 20:57 в м.Первомайську по Проспекту Праці,1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2101", державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.2 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, не прийшов, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи не надходили.

Для участі у розгляді справи законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 не прибула, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи не надходили.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На виконання вимог ч.2 ст.36 КУпАП суд вважає за необхідне об`єднати вищевказані справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП в одну справу і присвоїти номер справи №484/6496/25, провадження №3/484/12/26.

Дослідивши матеріали провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1.1 ПРДР України ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно із п.1.9 Правил особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з довідкою Первомайського РВП ГУНП ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

З наведених вище встановлених судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, без відповідних документів порушуючи зазначені норми. За таких обставин його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП доведена.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (даліполіцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №522728 від 24.11.2025, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №522733 від 24.11.2025, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №519776 від 21.11.2025, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №519762 від 21.11.2026, роздруківка «Драгера», актом від 21.11.2025, направленням від 24.11.2025, актом від 24.11.2025, відеозаписами.

Зміст протоколу узгоджується з даними доказами.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, доведена в повному обсязі.

На момент вчинення даних правопорушень ОСОБА_1 досяг віку у 16 років, отже він є неповнолітнім.

Згідно зі ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121-127, 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Отже, відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП підстави для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, з огляду на характер правопорушень, відсутні, тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_1 винив правопорушення будучи неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог статті 33 КУпАП, враховується характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Під час дослідження матеріалів справи обставини, що обтяжують або обтяжують відповідальність особи, передбачених ст.35 КУпАП, не встановлені.

Водночас, посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував, однак, підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, який не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в постанові від 04.09.2023 у справі №702/301/20.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення відповідно санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, роз`яснивши строки та порядок виконання постанови про накладення штрафу та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу, передбачені ст.ст.307,308 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст.33,126,130 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

об`єднати справи про адміністративні правопорушення з номерами №484/6496/25(провадження№3/484/12/26), №484/6497/25(провадження №3/484/13/26), №484/6525/25 (провадження №3/484/18/26), №484/6526/25 (провадження №3/484/19/26) в одну та присвоїти їй номер 484/6496/25 (провадження №3/484/12/26).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Н.А.Медведєва