Номер провадження 3/521/196/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Шевчук Н.О., за участю секретаря судового засідання Жекової А.О., розглянувши в залі суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомий про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП та за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно електронного протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №499912 від 01.11.2025 року, вбачається, що 01.11.2025 року о 00 год. 48 хв. в м. Одесі по вул. Богдана Хмельницького, 47, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «TOYOTA PRIUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на ПВР 471478, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП.

Окрім того, згідно електронного протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №499933 від 01.11.2025 року, вбачається, що 01.11.2025 року о 00 год. 48 хв. в м. Одесі по вул. Богдана Хмельницького, 47, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «TOYOTA PRIUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , при цьому 02.07.2025 року постановою Київського районного суду міста Одеси у справі №947/21531/25 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР та ч.10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух». Також правопорушення ОСОБА_4 вчинено повторно протягом року, відповідно до постанови серії ЕНА №5708103 від 13.09.2025 року, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 126 КУпАП керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п. 2.1 «А» Правил дорожнього руху та п.10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 26.11.2025 року справи щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП (справа № 521/20288/25, провадження № 3/521/6855/25) та за ч. 3 ст. 130 КУпАП (справа № 521/20287/25, провадження № 3/521/6854/25) об`єднано в одне провадження; об`єднаній справі присвоєно № 521/20287/25, провадження № 3/521/6854/25, в подальшому присвоєно номер провадження 3/521/196/26.

ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в протоколах про адміністративні правопорушення.

Також, інформація щодо розгляду судової справи оприлюднена на сайті Судової влади України. Враховується також те, що особі відомо про складання стосовно нього протоколу та направлення його в суд, а тому від має цікавитися станом розгляду справи.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, знав, що розгляд справи стосовно нього відбудеться в Хаджибейському районному суді міста Одеси, однак в судове засідання не з`явився, тому суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді та спробу уникнути відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, з огляду на що, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення на підставі наявних у матеріалах справи доказах, в тому числі і відеозаписах наданих Управлінням.

Розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП України, суд приходить до такого.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- електронним протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №499912 від 01.11.2025 року;

- відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських №471478, 471825, з яких судом встановлено, що працівниками поліції встановлено і факт керування транспортним засобом ОСОБА_4 , і відмову ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «ООМЦПЗ» ООР, складеним 01.11.2025 року о 01 год. 01 хв.

Окрім зазначеного, судом, з довідки Управління патрульної поліції в Одеській області про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, встановлено, що ОСОБА_2 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, а саме: постановою Доброславського районного суду Одеської області від 27.05.2025 року №504/1656/25 за ч.1 ст. 130 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та постановою Київського районного суду міста Одеси у справі №947/21531/25 від 02.07.2025 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

З довідки Управління патрульної поліції в Одеській області про отримання (неотримання) особою посвідчення водія вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримував посвідчення водія.

З довідки Управління патрульної поліції в Одеській області про належність транспортного засобу вбачається, що транспортний засіб «TOYOTA PRIUS», державний номерний знак НОМЕР_1 не належить ОСОБА_6 .

Вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується наявними в справі доказами, а саме:

- постановою серії ЕНА №5708103 від 13.09.2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП;

- електронним протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №499933 від 01.11.2025 року;

- довідкою з інформаційного порталу Національної поліції, з якої вбачається, що ОСОБА_2 протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП: постанова ЕНА №5708103 від 13.09.2025 року;

- довідкою з інформаційного порталу Національної поліції про отримання (неотримання) особою посвідчення водія з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримував посвідчення водія.

- безперервним відеозаписом із нагрудних камер поліцейських №471825, 230624.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд вважає безпосередньо досліджені під час розгляду справи докази належними, допустимими, достовірними, і в своїй сукупності - достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначених адміністративних правопорушень є доведеною.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно із п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно із п. 8 зазначеного Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У даній справі судом встановлено, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі, що підтверджується відеозаписами та сукупністю досліджених письмових доказів по справі про адміністративне правопорушення, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

При цьому, суд зазначає, що причини, з яких водій ОСОБА_2 відмовився виконати вимогу поліцейського про проходження ним огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, правового значення для розгляду цієї справи не мають.

Крім того, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.1.а ПДР, який визначає, що «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії».

Відповідно до вимог ч. 9 та ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вимогами ст. 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

При вирішенні питання про накладання адміністративного стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступень його вини, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, досліджені в судовому засіданні письмові та відеоматеріали, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років;

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП відносно ОСОБА_1 необхідно застосувати остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

При цьому суд зауважує, що не застосовує до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення та конфіскації транспортного засобу з огляду на те, що відповідно до довідки Управління патрульної поліції в Одеській області транспортний засіб «TOYOTA PRIUS», державний номерний знак НОМЕР_1 не належить ОСОБА_6 .

Відповідно до абзацу 4 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 23, 27, ч. 5 ст. 126, ч.3 ст. 130, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» Хаджибейський районний суд міста Одеси

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу на користь держави у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

(Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку(МФО): 899998, Номер рахунку: UA0015001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

(Реквізити для оплати судового збору: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО): 899998 Номер рахунку: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст. 307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

У порядку примусового виконання цієї постанови штраф належить стягнути в подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору становить 3 місяці з дати ухвалення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Н.О. Шевчук