запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/218/26Головуючий у 1-й інстанції Пивоварова Ю.О.
Єдиний унікальний №331/4956/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , захисника Дерев`янко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Дерев`янко Ірини Олександрівни на постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 15.08.2025 року о 08 год. 55 хв. в м.Запоріжжі, поблизу буд.152 по проспекту Соборному, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Дерев`янко І.О. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивувала тим, що під час зупинки транспортного засобу у ОСОБА_1 не було жодних ознак наркотичного сп`яніння.

Транспортний засіб «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 фактично не був під керуванням водія ОСОБА_1 та безпідставно був зупинений працівниками патрульної поліції.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Дерев`янко І.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №423650 від 15.08.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, від пояснень, підпису та отриманні його копії відмовився;

- направленні на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 15.08.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце.

Відеозапис події містить достовірні дані про вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та має істотне значення для правильного вирішення даної справи.

На зазначеному відеозаписові об`єктивно за допомогою технічного засобу відеозапису зафіксовано обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу і події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Разом із тим, зафіксовані на відеозаписові події ніким у встановленому законом порядку не спростовано.

Із цього відеозапису встановлено, як автомобіль патрульної поліції слідує за транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 та зупиняє його. Далі, патрульний поліцейський оголошує водієві причину зупинки, а саме: ненадання дороги спецтранспорту та порушення п.16.9 ПДР України. Водій одразу починає сперечатись, працівники патрульної поліції перевіряють документи водія.

Після чого поліцейські запитують у водія, чи вживав він алкогольні напої, на що водій повідомляє про те, що нічого не вживав. Після чого о 09:47 працівник патрульної поліції повідомляє водієві про те, що в нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість та пропонує пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога. На що водій зазначає, що не відмовляється від проходження медичного огляду, однак вважає, що для цього немає жодних підстав.

Далі, співробітники патрульної поліції роз`яснюють водієві його права, водій зазначає, що йому потрібна допомога адвоката. Поліцейські наголошують на тому, що водій повинен сам забезпечити явку адвоката та пропонують викликати адвоката на місце зупинки транспортного засобу, однак водій продовжує сперечатись. Далі, водій розмовляє по телефону з невідомою особою. У подальшому о 10:09, працівник патрульної поліції повторно пропонує водієві пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що водій зазначає, що він не відмовляться від проходження такого огляду, однак в нього немає часу на це. Після чого, знов телефонує невідомій особі та спілкується з нею по мобільному телефону.

О 10:14 водій зазначає, що поїде до медичного закладу через три години, а на даний час в нього немає можливості поїхати до лікаря нарколога. Після чого, патрульний поліцейський розцінює вказану поведінку водія, як відмову від проходження медичного огляду та ухилення від адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Після чого співробітники патрульної поліції роз`яснюють водієві його права та складають протокол про адміністративне правопорушення.

Вимога уповноваженої особи про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння була чітка і зрозуміла для сприйняття, а відмова водія була такою, що не ставила під сумнів факт відмови.

Що стосується заперечення захисника проти відсутності у працівників поліції законних підстав зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Питання поважності чи неповажності причини зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Крім того, як убачається з відеозапису події, зупинка транспортного засобу «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 відбулася у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху, а саме через ненадання дороги спецтранспорту та порушення п.16.9 ПДР України, про що водію ОСОБА_1 було повідомлено в ході спілкування зі співробітником патрульної поліції.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння регламентовано ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція").

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, викладено уповноваженою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та у направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння. Виявлення поліцейським у водія наведених ознак вбачається на дослідженому відеозаписові, про що слушно зазначено у оскаржуваній постанові судді. Із чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, судом не встановлено.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 тим самим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою районним судом постановою, проте висновків суду не спростовують.

Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Дерев`янко Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2025 року в цій справі відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 331/4956/25