Провадження № 3/537/151/2026
Справа № 537/4/26
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2026 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєва С.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління ДПС у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продавця ФОП ОСОБА_2 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 155-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 14350 під час перевірки магазину за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_2 , виявлено, що ОСОБА_1 , яка проводить розрахунки в магазині, вчинила порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме не забезпечила проведення розрахункової операції через програмний реєстратор розрахункових операцій при продажі підакцизних товарів; не забезпечила проведення розрахункових операцій через програмний реєстратор розрахункових операцій при продажі підакцизних товарів із зазначенням коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

Згідно з ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Частиною 1 статті 155-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (ч.1 ст. 254 КУпАП). Протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення. Під формулюванням порушення розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі. Склад адміністративного правопорушення це сукупність обов`язкових елементів, які повинні бути присутні, щоб діяння було визнане адміністративним правопорушенням. Ці елементи включають об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону. Причому у багатьох випадках об`єктивна сторона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Особою, яка складала протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вказані вище вимоги у повному обсязі дотримані не були. Так, у протоколі зазначена дата, місце його складення, проте не зазначено час та місце вчинення правопорушення, а також не викладена в повній мірі суть правопорушення. З фабули обвинувачення, викладеного у протоколі, не вбачається коли, які саме конкретні дії чи бездіяльність вчинила ОСОБА_1 , яку саме розрахункову операцію у порушення вимог закону не провела через РРОта за яких обставин, на яку суму покупки та за який товар; не зазначено при продажі якого підакцизного товару не було проведено розрахункових операцій через програмний реєстратор розрахункових операцій.

Виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення в протоколі має значення для реалізації права особи, що притягується до відповідальності, на захист. Наведені у протоколі фактичні дані в своїй сукупності повинні давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу адміністративного правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову з його юридичною формулою, у зв`язку з чим конкретність викладення фактичних обставин у провадженні не повинна викликати сумнівів. Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення даних, які конкретизують обвинувачення, не дозволяє особі, яка звинувачується у вчиненні правопорушення, організувати ефективний захист своїх інтересів та позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість протоколу, встановити фактичні обставини правопорушення та прийти до переконання про доведеність вини у вчиненні правопорушення чи відсутність вини.

Коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Суддя не вправі перебирати на себе функції обвинувачення та виправити цей недолік протоколу.

До протоколу, як доказ, долучено виключно акт фактичної перевірки, який є службовим документом, що фіксує результати перевірки . Згідно з послідовною позицією Верховного Суду акт перевірки уповноваженого органу не може бути єдиним та достатнім доказом порушення, а має оцінюватися у сукупності з іншими доказами. Будь-які інші докази до матеріалів справи не долучені.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що справу слід повернути для належного оформлення особі, яка склала протокол. При цьому суд, приймаючи рішення про повернення справи для доопрацювання, враховує позицію Верховного Суду України, згідно якої визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14), а також позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п.12 Постанови Пленуму від 17.10.2014 р. «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Керуючись ст.ст.276,277,278 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Головного управління ДПС у Полтавській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С.О.Фадєєва