Провадження № 3/712/130/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції УПП в Черкаській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.01.2026 адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 472037 від 21.11.2025, 30.09.2025 близько 10:40 год. зафіксовано відсутність зліва приймальної решітки, яку ОСОБА_1 викрав з проїзної частини за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить КП «ЧЕЛУАШ» вартістю 711 грн. 40 коп. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 472038 від 21.11.2025, 05.10.2025 близько 18:00 год. зафіксовано відсутність зливо приймальної решітки, яку ОСОБА_1 викрав з проїзної частини за адресою: м. Черкаси, провул. Тодося Осмачки, 5, яка належить КП «ЧЕЛУАШ» вартістю 2263 грн. 57 коп. (дві тисячі двісті шістдесят три грн. 57 коп.). Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП (справа № 712/14685/25), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки на адресу, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, про що свідчить поштове повідомлення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.15 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відтак за встановлених у судовому засіданні усіх обставин даної справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності слід дійти висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 51 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення та є сумнівними, так як докази містять лише факт правопорушення, а саме відсутність зливів приймальної решітки, однак не встановлено, що саме ОСОБА_1 , скоєно адміністративні правопорушення. Матеріали справи не містять пояснення ОСОБА_1 та пояснення свідків, які б точно підтверджували, що правопорушення вчинені ОСОБА_1 . Також відсутні відеодокази, фото та фіксація з місця вчинення правопорушення, що вказувало, що саме ОСОБА_1 причетний до скоєння крадіжок (зливів приймальної решітки).

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року в справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71) та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року в справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03).

Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 в справі № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлюється принцип, відповідно до якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, вважається невинуватим доки його вину не буде доведено згідно із законом.

У рішеннях від 30.05.2013 у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 у справі № 926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги усі вказані обставини, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247,251,280,283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 51 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.І.Кончина