Справа № 489/8938/25
Провадження № 3/489/55/26
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 січня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 497734 від 29.10.2025 ОСОБА_1 інкримінується, що він 10.10.2025 о 17:40 у м. Миколаєві на перехресті вул. 9 Слобідська - пр-ту Центрального керував транспортним засобом ВАЗ 2104 днз НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

Працівником поліції в протоколі кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, призначені 27.11.2025, 06.01.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судових повісток на вказану в протоколі адресу місця проживання, шляхом публікацій оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади. Також вказану особу додатково повідомлено на вказаний в протоколіномер телефону шляхом направлення СМС повідомлення.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 подавав клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з необхідністю залучення захисника, проте після відкладення розгляду справи повторно в судове засідання не з`явився, явку свого захисника не забезпечив, інших клопотань до суду не надходило.

З огляду на викладене, вважаю за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх в сукупності, суддя дійшов наступних висновків.

До адміністративної справи були додані наступні докази, які досліджені під час розгляду справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №497734 від 29.10.2025, в якому викладено обставини інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- відео-файл з нагрудного відео-реєстратора поліцейського, за змістом якого, зафіксовано процес складання адміністративного протоколу поліцейським відносно ОСОБА_1 , повідомлено останньому його права та місце розгляду адміністративної справи;

- повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу поліції від 10.10.2025 для розгляду вчиненого правопорушення;

- висновок КНП «МОЦПЗ» МОЗ України від 10.10.2025 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 під час огляду 10.10.2025 о 17:55 год перебував у стані наркотичного сп`яніння (метадон) та під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (димедрол);

- довідка УПП в Миколаївській області від 30.10.2025, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 28.05.2016.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до п. 2.9.а. ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 10.10.2025 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння.

Оглядом доданого до протоколу відеофайлу встановлено, що на ньому зафіксовано процес складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 у будівлі поліції, що мав місце 29.10.2025. Поліцейським роз`яснено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності та повідомлено про місце розгляду адміністративної справи, зачитано протокол про адміністративне правопорушення та вручено його копію ОСОБА_1 .

Проте доданий до справи відеозапис взагалі не містить фіксації обставин що відбулись 10.10.2025, з яких можливо встановити обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом (місце, дату та час, вид транспортного засобу, керування ним ОСОБА_1 , його зупинку працівниками поліції). Також відеозапис не містить обставин щодо виявлення працівником поліції ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , які мали наслідком направлення останнього для огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я.

Отже, доданий до справи відеозапис не підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: керування ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення у нього ознак сп`яніння під час керування транспортним засобом, направлення його для огляду на стан сп`яніння як водія транспортного засобу.

Інших доказів, які б дозволяли дійти висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 10.10.2025 в стані наркотичного сп`яніння до протоколу про адміністративне правопорушення не надано.

Як визначено положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таких доказів матеріали даної справи не містять.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, наведене під час розгляду справи вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення належними та допустимими доказами не доведена, а тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 247, 252, 265, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Г.Ю. Валігурський