Справа № 375/1765/25
Провадження № 3/375/6/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, який зареєстрований на АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2025 року близько 21 години 59 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи на вул. Київська, буд. 6, у селі Телешівка Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом Skoda Felicia з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, водій категорично відмовився та був неодноразово попереджений про відповідальність.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Його захисник Сова В.А. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а також наполягав на його проведенні в закладі охорони здоров`я. У рапорті працівника поліції підстава зупинки не вказана та на відеозаписі не міститься подій, які можна кваліфікувати як одну з причин зупинки передбачених статтею 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Відтак, транпортний засіб під керуванням ОСОБА_1 безпідставно зупинений, тому припозиція пройти огляд на сатн сп`яніння була незаконною та необгрунтованою. В порушення частини 1 статті 266 КУпАП ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не відсторонявся, що в силу частини 5 статті 266 КУпАП є самостійною підставою для визнання такого огляду недійсним. Тому, ознаки алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені у водія, є надуманими. Згідно частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до положень статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значеннядля правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статті 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводиться матеріалами, поданими уповноваженим органом, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 390736 від 13.07.2025складений відносно ОСОБА_1 , за порушення частини 1 статті 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 №1376;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.07.2025;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- довідка щодо наявності посвідчення водія від 14.07.2025;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- рапорт працівника поліції від 13.07.2025;

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск), де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, які були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

З матеріалів, що надійшли до суду, встановлено, що 13 липня 2025 року близько 21 години 59 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Felicia з державним номерним знаком НОМЕР_1 табув зупинений працівниками поліції на вул. Київська, буд. 6, у селі Телешівка Білоцерківського району Київської області (файл clip 4, clip 1 з 21:59:30).

В ході спілкування працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (файл clip 1 о 22:03:08).

Після чого, працівником поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у лікаря нарколога (файл clip 1 о 22:01:54, 22:02:25, 22:03:30).

Від запропонованого огляду ОСОБА_1 категорично відмовився (файл clip 1 о 22:03:40).

Факт пропозиції щодо проходження огляду на стан сп`яніння та відмова від такого огляду ОСОБА_1 фіксувався технічними засобами відеозапису - нагрудними камерами поліцейських БК № 476743, 476769.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу від 13 липня 2025 року за частиною 1 статті 130 КУпАП особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 , йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Рокитнянському районному суді Київської області за викликом. Складений протокол ОСОБА_1 підписав без зауважень та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши позицію захисника та наявні докази у сукупності з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, суд (суддя) не встановив передумов для констатації істотних порушень процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та вважає, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося в цілому відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 452/735 від 9 листопада 2015 року.

Твердження захисника стосовно того, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а також наполягав на його проведенні в закладі охорони здоров`я, відхиляються судом, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейських де зафіксовано подію, встановлено, що ОСОБА_1 декілька раз відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, також зазначив, що пройде огляд в присутності свідків, на що працівники поліції чітко роз`яснили водію, що подія фіксується на нагрудну камеру і свідки не потрібні.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду на стан сп`янінні в закладі охорони здоров`я (clip 3, час 30.20; 34.30, сlip 1, 22:34:45), також відхиляються судом, оскільки така згода була висловлена після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, за своєю суттю протокол про адміністративне правопорушення є завершаючим процесуальним документом, який фіксує події, які вже сталися, тобто обставини, які були наявними до його складення.

А тому, той факт, що водій ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду після складення протоколу, не впливають на кваліфікацію її дій, вчинених до цього.

Захисник вказував на те, що зупинивши транспортним засіб під керуванням ОСОБА_1 поліцейський взагалі не повідомив водію причину зупинки, таким чином працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Як вбачається зі відеозаписів, в обґрунтування причин зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , поліцейський вказав технічну несправність освітлення номерного знаку.

Крім того, відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс), дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу.

Більше того, в умовах дії воєнного стану на працівників правоохоронних органів покладаються завищені вимоги щодо виявлення правопорушень та попередження вчинення нових, а тому будь-яку вимогу про зупинку транспортного засобу та перевірку документів водія, зокрема, у нічний час доби, а також під час комендантської години, установлення його особи не слід розцінювати незаконною.

Щодо зауважень захисника про те, що водія не було відсторонено від керування автомобілем як це передбачено у статті 266 КУпАП, судом (суддею) надається негативна оцінка цьому факторові в розрізі послідовності та належності дотримання своїх обов`язків працівниками поліції, можливих негативних наслідків для громадської безпеки і безпеки дорожнього руху для невизначеного кола водіїв. Проте, відсторонення водія від подальшого керування у даному разі, слід розглядати як наслідок оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, а не як складову процедури огляду на стан сп`яніння.

Крім того, з досліджених відеозаписів також вбачається, що працівники поліції зазначали, що оскільки автомобіль припаркований без порушень Правил дорожнього руху зазначений автомобіль не вилучається працівникам патрульної поліції, а залишається на місці зупинки транспортного засобу.

Щодо можливих непроаналізованих заперечень суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, суд (суддя) оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленими у судовому засіданні.

Відповідно до статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за статтями 34, 35КУпАП судом не встановлено.

У порядку статті 40-1 КУпАП, статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025).

Керуючись статтями 23,33-35,40-1,130,268,276,277,279,280,283,285,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати штрафу - (Рахунок отримувача: UA0010001; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору (Рахунок отримувача: UA0026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до статті 307 КУпАП, встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАПу разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу тавитрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС

Постанова суду набирає законної сили ____________________________

Постанову може бути пред`явлено до виконання до _________________