Справа № 243/9804/25
Номер провадження 3/243/286/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Гончарова А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

17.10.2025 о 10 годині 00 хвилин по вул. Свободи,1 в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi L 200 номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестер Drager та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Клочкова А.О., діюча на підставі ордеру № АІ№ 2019854 від 31.10.2025, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 241025/1727 від 24.10.2025, направила до суду клопотання про закриття провадження по справі, обгрунтувавши наступним. Зазначила, що у протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 485654 від 17.10.2025, факти не відповідають дійсним обставинам справи, а адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 є таким, що складений з грубим порушенням встановленої процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, що дає підстави вважати про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного: з відеозапису з портативного нагрудного відео реєстратора, який наявний в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та керує військовим ТЗ, а отже є спеціальним суб`єктом відповідно до КУпАП. ОСОБА_1 на даний час перебуває на військовій службі у лавах ЗСУ, що підтверджується довідкою форми 6 від 12.09.2024 № 3805, а також відомостями військового квітка серії НОМЕР_3 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 15.09.2023, та задіяний до безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Таким чином ОСОБА_1 на даний момент перебуває на військовій службі на території проведення бойових дій. Таким чином статус військовослужбовця підтверджено. Як установлено та підтверджується усіма матеріалами справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, тобто виконує обов`язки військової служби, і проведення його огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. Захист стверджує, що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з істотним порушенням Порядку № 32 та вимог ст. 266-1 КУпАП, а тому додані до протоколу докази слід визнати недопустимими, як такі, що отримані з порушенням встановленого законом порядку.

Крім того, сторона захисту зауважила на відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, про що було ним підтверджено на відеозапис щодо не вживання алкогольних напоїв, а тому вимога поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, на думку захисту, є безпідставною та протиправною, а тому у ОСОБА_1 не виникло обов`язку його проходження, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, сторона захисту просила провадження у даній справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також стороною захисту заявлено клопотання про призначення ОСОБА_1 покарання з урахуванням принципу індивідуалізації, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_5 , має статус учасника бойових дій. За час служби ОСОБА_1 отримав безліч нагород та відзнак, тому право керування транспортними засобами необхідне ОСОБА_1 для проходження військової служби та виконання покладених на нього обов`язків військової служби та переміщення по службі. На переконання сторони захисту, у разі доведення вини ОСОБА_1 буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним інших адміністративних правопорушень у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. та застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначити йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.

Представник особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Клочкова А.О., в судовому засіданні провину ОСОБА_1 не визнала, підтримала доводи зазначені у клопотанні про закриття провадження. Додатково зауважила, що в момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, оскільки 17.10.2025 виконував терміновий усний наказ керівництва про переміщення, що підтверджується рапортом, довідкою форми 6 від 17.12.2025 № 5652, та відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуваючи у військовій формі та керуючи військовим автомобілем під час спілкування з працівниками поліції повідомив, що поспішає, що свідчить про перебування його у стані крайньої необхідності виконуючи термінове виконання наказу командира. Крім того, захисник зазначила, що після того, як ОСОБА_1 було відсторонено від керування та авто було передано зам.командира роти ВЧ НОМЕР_5 , огляд ОСОБА_1 в порядку ст. 266-1 КУпАП працівниками проведений не був, що свідчить про відсутність у нього ознак та перебування у стані алкогольного сп`яніння. На підставі чого, сторона захисту просила суд провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку відсутністю складу даного адміністративного правопорушення та його дій у стані крайньої необхідності.

Особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи в судовому засіданні участь не приймав, враховуючи, що він скористався правом передбаченим ст. 268 КУпАП та звернувся за юридичною допомогою адвоката, який в судовому засіданні висловив свою позицію щодо закрити провадження в справі, а тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Клочкову А.О., дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженнівсіх обставин справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом адміністративного правопорушення, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

За змістом частин 1-2 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6-7 Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

В силу положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 485654 від 17.10.2025, з якого слідує, що 17.10.2025 о 10 годині 00 хвилин по вул. Свободи,1 в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi L 200 номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестер Drager та у медичному закладі водій відмовився. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 останньому були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, положення статті 63 Конституції України, про що свідчить його підпис. В письмових поясненнях у протоколі ОСОБА_1 зазначив, що поспішає;

- актом огляду та направленням на огляд ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 17.10.2025 о 10-10 год. до КЛПУ «Медичний центр профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, в якому мається відмітка про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду;

- актом прийому передачі транспортного засобу Mitsubishi L 200 номерний знак НОМЕР_2 від 17.10.2025;

-довідкою, відповідно до якої ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_6 від 02.12.2006 категорії В;

-відеофайлами з Bodycam на оптичному диску: Шипер 130 КУпАП.MP4, долученого до протоколу, з яких вбачається, що 17.10.2025 о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mitsubishi номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР (не пристебнутий паском безпеки) (00:25), під час спілкування та візуального огляду салону автомобіля працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння (00:39), після озвучення таких: запах алкоголю, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестер Drager або у медичному закладі (00:41-00:50), на що ОСОБА_1 відмовився проходити такий, зауваживши, що поспішає (00:43, 00:50). Після повідомлення працівником поліції, що за таке правопорушення передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП (00:55), ОСОБА_1 були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України (00:56- 1:13), складено протокол за ст. 130 КУпАП, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Досліджений відеозапис здійснено на підставі п. 1ст.40 Закону України «Про національну поліцію», з метою фіксування правопорушення та у відповідності до вимог ч.2ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим, виходячи із положень ст. 251 КУпАП, він є джерелом належних доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності не викликає.

Доводи адвоката про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що ознаки сп`яніння поліцейським встановлюються з його внутрішнім переконанням та не потребують окремого виду проведення огляду саме для встановлення ознак сп`яніння. При цьому, виявлення таких ознак поліцейським є беззаперечною підставою для пропонування водієві проходження огляду на стан сп`яніння, оспорювання встановлених ознак сп`яніння не передбачено законодавством України, а підтвердження чи спростування факту перебування особи в стані сп`яніння, доводиться лише проходженням відповідного огляду, від якого в даному випадку, відмовився водій ОСОБА_1 .

Доводи захисника, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння повинен проводитися відповідно до порядку передбаченого ст.266-1 КУпАП, а притягнення до відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, є хибними.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Статтею 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння -

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП та притягнення до відповідальності за ст. 172-20 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП, не залежно від його статусу та місця роботи.

Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку. Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та відповідно протокол складено саме за ст. 130 КУпАП, як водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на вимогу поліцейського.

Доводи адвоката, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, оскільки 17.10.2025 виконував терміновий усний наказ керівництва про переміщення, спростовується відеозаписом, оскільки під час спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не зазначив, що саме 17.10.2025 о 10 годині 00 хвилин виконував термінове бойове розпорядження/наказ, лише вказав, що поспішає. Суд зауважує, що долучена представником довідка форми 6 від 17.12.2025 № 5652 підтверджує факт того, що ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку із військовою агресією рф проти України, зокрема з 29.04.2025 по 08.05.2025, між тим як події зазначені у протоколі серії ЕПР1 № 485654 відбувалися 17.10.2025 о 10-00 год. Крім того долучений як доказ рапорт, складений військовослужбовцем старшим солдатом ОСОБА_1 17.10.2025 не містить дати та вхідного номеру реєстрації.

Разом з тим, неодноразово відкладаючи розгляд справи за клопотанням представника, стороною захисту станом на день розгляду справи належних та допустимих доказів щодо виконання ОСОБА_1 термінового бойового розпорядження/наказу командира під час зупинки транспортного засобу Mitsubishi L 200 номерний знак НОМЕР_2 17.10.2025 о 10-00 год по вул. Свободи,1 в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, суду не надано.

Крім того, адвокат Клочкова А.О. просить врахувати те, що ОСОБА_1 був вимушений сісти за кермо, так як отримав усний наказ командира, що потребував термінового виконання, що можна розцінити як крайню необхідність. Такі доводи суд вважає непереконливими та недоведеними, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини: 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо.

Таким чином, вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Відповідно до матеріалів справи та долучених доказів, а також тверджень сторони захисту в судовому засіданні, доказів, того що дії ОСОБА_1 не могли бути усунена іншим шляхом, не надано.

А отже, на думку суду, ОСОБА_1 не діяв в стані крайньої необхідності.

Крім того, захисник зазначив, що усний наказ командира передбачав термінове виконання.

Суд наголошує, що відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно п. 6-7 Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Отже, проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не потребувало багато часу і не могло би бути перешкодою у виконанні будь-яких обов`язків ОСОБА_1 .

Таку позицію сторони захисту суд сприймає як спосіб захисту та спробу уникнути від адміністративної відповідальності та як наслідок адміністративного стягнення.

Щодо клопотання адвоката про застосування положень ст. 69 КК України та не застосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає, що у санкції ст. 130 КУпАП законодавець не передбачив можливість альтернативи основного та додаткового покарань.

Застосовуючи для вирішення по суті даного клопотання, аналогію закону, суддя зазначає, що підставами застосування ст. 69 КК України є декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину й особи винного. Зокрема суд звертає увагу на таку юридично визначену, передбачувану та фундаментальну пом`якшуючу обставину, зазначену в ст. 66 КК України, як щире каяття. Разом з тим, аналізуючи позицію ОСОБА_1 щодо інкримінованого йому правопорушення, а також сукупність поданого клопотання, суд не вбачає в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щирого каяття та визнання своєї вини. Наявності будь яких інших обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

При цьому, суд жодним чином не ставить під сумнів та не применшує безцінний та вагомий вклад, який ОСОБА_1 робить, проходячи службу в рядах ЗСУ, однак зазначає, що позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, як того імперативно вимагає санкція ч.1 ст.130 КУпАП, не означає, що це фактично призведе до неможливості виконання нею конституційного обов`язку щодо захисту держави, оскільки Конституцією України не передбачено покладення обов`язку по захисту країни, її незалежності та територіальної цілісності, виключно на громадян України, які мають право керування транспортними засобами.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката щодо застосування аналогії закону та норм ст. 69 КК України і не накладення стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, знайшла своє підтвердження зібраними доказами, і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан. Обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для досягнення визначеної в ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення, а саме виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, ступеня небезпеки та наслідків, які б могли настати, особи правопорушника, ступеня його вини, відношення до скоєного та майнового стану, приходить до висновку, що відносно ОСОБА_1 слід призначити покарання за ч.1ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст.40-1КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283,284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять)грн. 60 копійок, рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Аліна Олександрівна Гончарова