Справа № 154/3132/25 Провадження №33/802/31/26 Головуючий у 1 інстанції:Лутай А. М.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Кібальника В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кібальника Володимира Павловича на постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 21 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

- ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25 липня 2025року о 12:30 год. в м.Володимир на вул.Устизузькій, керував автомобілем марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такі дії кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, він же 25 липня 2025року о 20:21 год. в м.Володимир на вул.Князя Романа, повторно протягом року, керував автомобілем марки «Mitsubishi L200», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами Такі дії кваліфіковані як порушення п.2.1 (а) ПДР, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кібальника В.П. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її необґрунтованою та незаконною через невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає про те, що під час розгляду справи 10.10.2025 на його, як захисника заяву щодо неналежного доказу, який надійшов до суду разом з матеріалами справи і, який не може братися до уваги, суддя місцевого суду оголосивши перерву з власної ініціативи, самостійно відшукав докази винуватості його підзахисного ОСОБА_1 та долучив їх до матеріалів справи, чим фактично перебрав на себе повноваження, передбачені ст.255 КУпАП, яка передбачає, що збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не може та немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, зазначає про те, що суд розглянув справу поверхнево і формально з явним обвинувальним ухилом та порушенням права на захист.

Посилаючись на вищевикладене, апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Кібальника В.П., який апеляцію підтримав з підстав викладений у ній, а також не заперечив щодо апеляційного розгляду справи у відсутності його довірителя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Апеляційний суд вважає, що судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання і, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а тому вищевказаний висновок суду в цій частині є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона яких відповідно до диспозицій цих норм закону характеризується:

- ст.126 КУпАП окрім іншого, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. При цьому, частина 5 цієї норми передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушень, передбачених ч.1-4;

- ст.130 КУпАП, - серед іншого, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

З апеляційної скарги сторони захисту вбачається, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищезазначених адміністративних правопорушень не визнає вважаючи, що в його діях склад інкримінованих йому адміністративних правопорушень не доводиться належними і допустимими доказами.

Проте, такі твердження сторони захисту до уваги судом не приймається з огляду на таке.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданих адміністративних правопорушень, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №402117 від 25.07.2025, за змістом якого ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП, тобто керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на виявлення такого стану. Як вбачається з відеозапису із боді-камери працівника поліції ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол та отримувати його копію;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №402602 від 25.07.2025, за змістом якого ОСОБА_2 повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленими права керування транспортними засобами. Відповідно до відеозапису з боді-камери, ОСОБА_1 відмовився підписувати протоколом та отримувати його копію;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.07.2025, з яких вбачається, що ОСОБА_2 маючи ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) відмовився від проходження огляду на встановлення такого стану у відповідності до встановленого законом порядку;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5311179 від 25.07.2025, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у виді штрафу за порушення, що передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписом з боді-камери працівника поліції, на яких зафіксовано події, що викладені у протоколах. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Надалі, під час спілкування у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим йому пропонувалось пройти огляд на встановлення такого стану як на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, однак він відмовився. Після цього, йому повідомлено про складання протоколів про адміністративне правопорушення. Також на відеозаписі є те, що працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 його права та обов`язки. Окрім того, при перевірці було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, а тому йому було повідомлено про складення щодо нього і протоколу за ч.5 ст.126 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП за обставин викладених у складених щодо нього протоколах про адміністративне правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та узгоджуються між собою, оскільки повно відтворюють картину подій, яка мала місце 25.07.2025 за участі ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційні доводи про те, що місцевий суд під час розгляду справи не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, а також не проаналізував наявні у справі докази, є цілком безпідставними, оскільки як вбачається з оскаржуваного судового рішення, суддя місцевого суду у повній мірі з`ясував обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, як це передбачено у ст.280 КУпАП.

Окрім того, апеляційний суд не вбачає будь-яких дій з боку місцевого суду, які б містили обвинувальний ухил щодо ОСОБА_1 , як про це зазначає сторона захисту у поданій апеляційній скарзі.

Таким чином, усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Таким чином, суддя місцевого суду повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу щодо ОСОБА_1 та прийняв цілком законне і обґрунтоване судове рішення, яке не викликає жодних сумнівів в апеляційного суду.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кібальника Володимира Павловича залишити без задоволення, а постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 21 жовтня 2025 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк