ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/9/26 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гнат Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Гнат Н.А. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно даної постанови, 28 липня 2025 року близько 22 год. 36 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (далі ТЗ) «BMW X4», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами; порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.2.1.а. ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Гладських А.В. просить вказану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що судом не з`ясовано усі обставини справи, а в матеріалах провадження відсутні належні докази його вини, оскільки зупинка транспортного засобу була незаконною і така скасована рішенням суду.

Крім того ОСОБА_1 по суті двічі притягнуто за одне і те ж саме правпопорушення, оскільки винесено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП і складено протокол за ч.5 ст.126 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта, що підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пунктів 2.1(а) Правил дорожного руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.

Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №405627 від 29 липня 2025 року; аудіовізуальному диску, на якому міститься відеозапис подій, що мали місце 29 липня 2025 р.; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5339389 від 29 липня 2025 року за ч.2 ст.122 КУпАП; копії постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5339409 від 29 липня 2025 року за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно довідки УПП в Тернопільській області ДПП від 29 липня 2025 року, в якій вказано, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 , однак це посвідчення водія 18 червня 2024 року вилучено відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2024 року, справа №607/9644/24, за частиною першою статті 130 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Станом на 29 липня 2025 року ОСОБА_1 право керування транспортними засобами, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою Кабінет Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 не отримував.

Так, ч.4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Ч.5 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Віповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №217232 від 31 грудня 2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без права керування (ч.4 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню.

Вказаним доказам суд дав належну оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 при спілкуванні із поліцейськими не заперечував факт керування ним транспортним засобом, але не погоджувався із підставою зупинки.

В подальшому ОСОБА_1 відмовився надавати документи, що посвідчуть особу, тому був затриманий та доставлений у відділок поліції для встановлення особи та складання адміністративних матеріалів.

При цьому не заслуговують на увагу доводи захисника, що ОСОБА_1 по суті двічі притягнуто за одне і те ж саме правпопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу винесено відносно ОСОБА_1 постанову за ч.1 ст.126 КУпАП і складено протокол за ч.5 ст.126 КУпАП.

Так, ч.1 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно відеозапису ОСОБА_1 відмовився надавати поліцейським документи, що посвідчуть особу, а також посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому на нього обґрунтовано складено постанову ЕНА №5339409 від 29 липня 2025 року за ч.1 ст.126 КУпАП.

Як вже зазначалося вище, диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає настання відповідальності за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, в даному випадку - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Так, протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №405627 від 29 липня 2025 року складено за те, що повторно протягом року ОСОБА_1 будучи позбавленм права керування транспортними засобами керував автомобілем, що не є тотожним правопорушенню, передбаченому ч.1 ст.126 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що постанова про зупинку скасована рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2025 року, тому щодо ОСОБА_1 у поліцейських були відсутні підстави для складання інших адміністративних матеріалів не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 липня 2025 року поліцейським роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП щодо ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5339389 від 29 липня 2025 року, згідно якої останній керуючи автомобілем не подав світловий покажчик повороту відповідного напряму, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, скасування в подальшому постанови поліцейського про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122 КУпАП, не може бути наслідком встановлення відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП за порушення ним вимог п.2.1 а ПДР України, вимог якого останній не виконав.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявні у справі докази в їх сукупності, які узгоджуються між собою та доповнюють одні одних, належним чином доводять обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та спростовують твердження апелянта.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується накладеного стягнення, то суд, відповідно до вимог ст.33-35 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи порушника, відсутності обставин, що пом`якшують відповідальність, дійшов вірного висновку про призначення стягнення в межах санкції ч. 5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Гнат Н.А. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя