Провадження № 3/127/4713/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 386646 від 09.07.2025 року: «09.07.2025 о 21:43 год в м. Вінниця по вулиці Хмельницьке шосе, 114В, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовилась на місці зупинки на портативні відеореєстратори 473847, 473704.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилась, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечувала, суду повідомила, що 09.07.2025 їхала з роботи (працює у магазині «Аврора»), по дорозі вирішила заїхати в магазин АТБ за морозивом для дітей. Стоячи на світлофорі, помітила позаду патрульних, які під`їхали зі сторони Хмельницького шосе, та стояли позаду. Розпочавши рух, помітила увімкненні проблискові маячки та одразу зупинилась. За словами працівників поліції, причиною зупинки стало повідомлення про те, що водій можливо перебуває у стані сп`яніння, однак ознак сп`яніння після зупинки ОСОБА_1 повідомлено не було. Від проходження огляду не відмовлялась, зупинку вважає безпідставною, а направлення її для проходження огляду свавільним, за відсутності виявлення в неї ознак сп`яніння.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Цвєтков Олексій Володимирович провадження у справ просив закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, адже об`єктивна сторона означеного адміністративного правопорушення відмова, однак підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння на відеозаписах відсутнє, наявні в матеріалах справи докази не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також, просив звернути суд увагу на те, що ОСОБА_1 зупинив один працівник поліції, на власний розсуд, порушення ПДР не було, ознаки сп`яніння не повідомив, а отже їх не виявив, не перевірив їх наявність. Пізніше, під`їхав інший патрульний, який також не перевіряв наявність ознак, не встановлював їх наявність, а просто склав протокол про адміністративне правопорушення. Зважаючи на те, що водію не було перераховано ознак сп`яніння, які на думку патрульного були наявні, то направлення для проходження огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є незаконним, крім того, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці. Від проходження огляду ОСОБА_1 не відмовлялась.

Викликані до суду в якості свідків працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно рапорту інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Євгена Кременюка від 10.07.2025 року вбачається, що під час несення служби у складі наряду «Юнкер-1030» спільно із лейтенантом поліції Бовкуном В.В. у м. Вінниця, по вул. Хмельницьке шосе 114В, о 21 год 45 хв за порушення ПДР був зупинений ТЗ Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході спілкування із водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло; підвищена жвавість рухів; виражене тремтіння пальців рук. Водій відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки в повному обсязі. Також було встановлено, що водій не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії. На водія складено протокол серії ЕПР1 № 386646 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову ЕНА № 5183878 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Подія фіксувалась безперервно на портативні відеореєстратори № 472317, № 468074, № 473847, № 473704. Водія ОСОБА_1 відсторонено від керування шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки без порушень правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, інші письмові докази у справі, врахувавши пояснення ОСОБА_1 , ретельно дослідивши відеозапис фіксації на портативні відео реєстратори, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом "v)" частини першої статті 1 ("Визначення") Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року (ратифікована Україною 25.04.1974 року), термін "водій" ("погонич") означає будь-яку особу, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д. (включаючи велосипеди) або веде по дорогах худобу, стада, упряжних, в`ючних або верхових тварин. Відтак, водієм є будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від наявності в неї посвідчення водія, і на неї поширюються вимоги пунктів 2.5 та 2.9 Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 1 статті 266 КУпАП вказує, зокрема, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зазначає, що: «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.».

Відтак, обов`язковою і необхідною умовою виникнення в особи обов`язку пройти на вимогу поліцейського огляд на стан сп`яніння закон (ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 266 КУпАП) визначає наявність двох юридичних фактів:

1) виключно факт керування цією особою транспортним засобом та

2) наявність передбачених законом підстав для направлення особи до проходження огляду на стан сп`яніння.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Тобто відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння, який проводиться не відповідно, а всупереч встановленого порядку, не утворює в діянні особи складу означеного правопорушення. Оскільки закон вимагає від поліцейського направити особу до проходження огляду на стан сп`яніння саме відповідно до встановленого порядку, а не свавільно.

Пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі за текстом Інструкція, Інструкція № 1452/735) визначені ознаки алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 4 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з пунктом 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Аналіз положень ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року №1103, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП надає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`ягніння, виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у порядку і способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та після відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, що не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності за відсутності обставин, які указують на те, що особа вимушено відмовляється від такого огляду, та відсутність факторів, які спонукають її відмовитись від проходження такого огляду.

При цьому, лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного/алкогольного сп`ягніння, адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із відеозаписів, працівником поліції не було виявлено, повідомлено чи перераховано ознак наркотичного сп`яніння, які, на його думку, були наявні у ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу та надавали б підстави поліцейському вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння та має пройти відповідний огляд, а також не було проведено необхідних дій, передбачених Інструкцією 1452/735, які дають підстави вважати, що особа перебуває у відповідному стані сп`яніння.

При цьому, з дослідженого відеодоказу вбачається, що ОСОБА_1 , спілкуючись з інспектором поліції, не мала порушення координації рухів, вираженого тремтіння рук, сповільненої або навпаки підвищеної жвавості чи рухливості ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродної блідості. Очевидним є те, що ознаки зазначені у протоколі вказані формально та штучно. А отже, працівник поліції розпочав складати протокол про вчинене адміністративне правопорушення без реального виявлення ознак наркотичного сп`яніння, що є порушенням встановленого законом порядку огляду.

Крім того, із досліджених у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що працівником поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а одразу було констатовано факт відмови особи від проходження огляду, та розпочато складення протоколу про адміністративне правопорушення.

На досліджених у судовому засіданні відеозаписах протягом всього часу запису водієм ОСОБА_1 жодного разу не висловлено поліцейському відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та не вчинено дій. які беззаперечно вказували б на відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, складаючи протокол про адміністративне правопорушення працівник поліції вніс до нього дані, які не підтверджені доказами, зокрема, про наявність у особи ознак наркотичного сп`яніння, вчинення дій, направлених на встановлення таких ознак, а також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що безпосередньо вказує на те, що направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння слід вважати проведеним з порушенням імперативних вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, тобто не відповідно до встановленого законом порядку. А тому дії ОСОБА_1 не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: