Провадження №3/447/47/26
Справа №447/3511/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2026 місто Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності

В С Т АН О В И В:

23.10.2025 о 12 год. 18 хв. у м. Львів по вул. Стрийській, 109, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 будучи тимчасово обмеженим у праві керування таким транспортним засобом Відділом Державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції від 09.01.2023 року провадження №58498743 (виконавець Демко Ірина Миколаївна), чим порушив ч.10 ст.15 ЗУ «Про дорожній рух».

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Відповідно до положень ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ст.257 КУпАП місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яке згідно долученого до справи відеозапису події, він повідомив особисто, є: АДРЕСА_1 , а відтак справа підсудна Миколаївському районному суду Львівської області.

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП надійшли до суду 03.11.2025, та були призначені до розгляду на 17.11.2025.

В подальшому, у зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розгляд справи неодноразово відкладався.

Зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання, не з`явився три рази, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Поштові конверти, якими суд направляв особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судові повістки про виклик до суду, повернулись на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», хоча поштова кореспонденція направлялась особі, на поштову адресу його місця проживання, яка повідомлена ним та зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП законодавцем закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для надання можливості ОСОБА_1 надати свої аргументи під час слухання справи у суді, а його неявка на переконання суду є обраним способом захисту спрямованого на уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності. А тому завершення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 жодним чином не призведе до порушення його процесуальних прав.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.3 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №491577 від 23.10.2025 року, з якого вбачається, що 23.10.2025 о 12 год. 18 хв. у м. Львів по вул. Стрийській, 109 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 будучи тимчасово обмеженим у праві керування таким транспортним засобом Відділом Державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції від 09.01.2023 року провадження №58498743 (виконавець Демко Ірина Миколаївна), чим порушив ч.10 ст.15 ЗУ «Про дорожній рух»;

- диском із відеозаписами з нагрудної камери поліцейських, на яких зафіксовано обставини події, що мала місце 23.10.2025, який був оглянутий в судовому засіданні. На відео зафіксовано як працівниками поліції був зупинений автомобіль марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 за порушення водієм правил дорожнього руху. В подальшому працівниками поліції на підставі посвідчення водія було встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_2 , та який вказав, що зареєстрований у Самбірському районі Львівської області, однак фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В ході оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було встановлено, що особа керує транспортним засобом будучи тимчасово обмеженим у праві керування таким транспортним засобом Відділом Державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції від 09.01.2023 року провадження №58498743;

- копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами серії ВП «58498743 від 09.01.2023, відповідно до якої встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно Виконавчого листа №452/2309/16-ц виданий 25.11.2016;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.10.2025 серії ЕНА №5998808, згідно якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу за те, що він 23.10.2025 о 12 год. 18 хв. у м. Львів по вул. Стрийській, 109 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонено» та не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КпАП України.

Враховуючи наявність зазначених доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, та його дії за ч.3 ст.126 КУпАП кваліфіковано правильно.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті у виді штрафу.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з неї судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 27, 33, 40-1, 126, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області.

Суддя Роман ДЖУС