Справа № 646/6777/25
Провадження № 3/646/15/2026
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, за участю секретаря Кочитової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у режимі відеоконференції справу, що надійшла від Управління патрульної поліції в Харківській області з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , учасника бойових дій, військовослужбовця на посаді стрільця-помічника гранатометника відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби військової частини НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Кубрак Ю.В.

У С Т А Н О В И В :

27 червня 2025 року о 03 год 48 хв ОСОБА_1 по вулиці Нетіченській, 25А, у місті Харкові керував транспортним засобом Hyundai SANTA FE реєстраційний номер НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатору Drager Alcotest 6820, результат якого мав показник 1, 63 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Кубрак Ю.В. заявила клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки не є безперервним та містить доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 керував у зазначений у протоколі час транспортним засобом; зміст протоколу про адміністративне правопорушення не містить серійного номеру відеореєстратору; наданий патрульною поліцією відеозапис факту руху т/з ОСОБА_1 здійсненого фактично на автомобільний відеореєстратор патруля, які пересувалися на транспорту, які не здійснювали перевірку, огляд та всю процедуру, та крім того, ніяк не ідентифіковано, даний відеозапис не містить посилань в протоколі на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, а тому, не може бути належними доказом у справі. Крім того, із цього відеозапису, у зв`язку із його низькою якістю неможливо не тільки суду або стороні захисту а і будь якому сторонньому спостерігачеві - встановити номерний знак автомобіля який зупинила патрульна поліція, марку такого автомобіля, як і не можливо навіть встановити обличчя водія, який вийшов із авто. Поліцейські перед тим як пропонувати незрозумілий та незаконний порядок проходження огляду на встановлення стану сп`яніння не повідомили ОСОБА_1 про наявність в останнього конкретних ознак сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що він перебуває у стані сп`яніння.

Крім того, вказує, що у матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудного відеореєстратора №470109, що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 373835 від 27.06.2025. Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.11.2025 6 При цьому на 12 хвилині відеозапису, зафіксованому о 04:00:54 год, чітко видно, що нагрудна камера, закріплена за поліцейською ОСОБА_2 , була передана іншому поліцейському чоловіку, який продовжив відеофіксацію складення адміністративного матеріалу. Цей факт підтверджується як самим відео, так і відповіддю ДПП УПП в Харківській області від 26.08.2025 №10272/41/14/02.2025 пр те, що нагрудний відеореєстратор №470109 27.06.2025 був закріплений за ОСОБА_2 . Така передача бодікамери прямо суперечить вимогам п. 3, 4, 9 Розділів II та VIII Інструкції, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року, відповідно до якої: -відеореєстратор є персональним засобом фіксації; -не може передаватися іншим особам; -застосовується виключно тим поліцейським, за ким закріплений у журналі обліку; -відеозаписи повинні зберігатися без втручання в їхній зміст. Таким чином, факт передачі бодікамери сторонній особі свідчить про порушення встановленого порядку поводження з технічними засобами фіксації, ставить під сумнів достовірність та цілісність відеозапису, а також порушує принцип автентичності доказу. З огляду на це, відео з бодікамери №470109 не може вважатися належним і допустимим доказом, а вина ОСОБА_1 не може ґрунтуватися на спотворених або сумнівних матеріалах, що не забезпечують об`єктивного та повного з`ясування обставин справи.

Згода на проходження огляду на стан сп`яніння відбулася під тиском працівника поліції.

Огляд проведено під час повітряної тривоги, що є істотним порушенням прав особи.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано результат проведеного тесту за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» від 27.06.2025р., результат тесту 0,63 проміле. Роздруківка вказаного результату містить фактичні дані про те, що прилад «Drager Alcotest 6820» проходив перевірку калібрування 27.11.2024. Підпунктом 7.1 пункту 7 («Технічне обслуговування») та пунктом 10 («Технічні дані») Інструкції до приладу визначено необхідність проведення калібрування алкотестера Drager 6820 періодичністю «кожні шість місяців». Технічне обслуговування приладів проводять сертифіковані навчені спеціалісти представники Драгер або особи, які уповноважені Драгер. Оскільки останнє калібрування вказаного приладу проводилося 27.11.2024, тобто на момент огляду вказаний пристрій вже був прострочений майже на один місяць, то, вищенаведена обставина ставить під сумнів результат тесту огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

У порушення вимог чинного законодавства поліцейським не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Відповідно до довідки від 29.08.2025 займає посаду командира відділення ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 . Після зупинки, ОСОБА_1 повідомляв патрульним про те, що він військовослужбовець, та був у військовій формі, що мало б свідчити про те, що його огляд на стан сп`яніння мав здійснюватися тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.

Крім того, у разі визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, просила застосувати аналогію закону ст. 69 КК України та не призначати додаткове стягнення у виді позбавлення прав керування, оскільки ОСОБА_1 приймає активну участь у відсічі збройної агресії рф проти України, у зв`язку з чим наявність відповідного права є необхідним для реалізації завдань служби.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ЕПР1 № 373835 встановлено, що поліцейським за згодою водія ОСОБА_1 проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820, результат якого мав показник 1, 63 проміле.

Оглянувши у судовому засіданні долучений до протоколу ЕПР1 № 373835 відеозапис з бодікамер поліцейського, судом встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував проти огляду на стан сп`яніння, добровільного погодився його пройти та не заперечував проти встановлених результатів.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Посилання захисника про те, що відеозапис поліцейських не є безперервним, судом не приймається, тому що існування переривання на відеозаписах не свідчить про недопустимість цього доказу, оскільки він отриманий у порядку передбаченому ст. 251 КУпАП.

При цьому суд виходить з того, що цей відеозапис відображає відомості про вчинення правопорушення, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, його усні пояснення з приводу подій вчиненого адміністративного правопорушення.

Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на нечіткість відеозапису, оскільки файл тривалістю 26 секунд містить безпосередній рух транспортного засобу та фіксацію номерного знаку.

Щодо посилання сторони захисту на порушення порядку використання відео реєстратора та його сертифікації з огляду на те, що за повідомленням Департаменту патрульної поліції згідно з даними, внесеними власноруч працівниками управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції до роздавальних відомостей відеореєстраторів та рацій № 354/2 та № 354/3 від 26.06.2025 перед чергуванням працівники УПП в Харківській області ДПП отримали такі цифрові нагрудні відеокамери Video Badge VB-400: ОСОБА_3 - 474464, ОСОБА_4 - 474424, ОСОБА_2 - 470109. Також відповідно до розстановки сил та засобів роти № 2 батальйону № 2 від 26.06.2025 екіпаж УПП в Харківській області ДПП № 2102 пересувалися на службовому транспортному засобі Peugeot державний номерний знак НОМЕР_4 , за яким, відповідно до рапорту № 1160вн/41/14/01-2025 від 21.06.2025 начальника відділу зв`язку та телекомунікацій УПП в Харківській області ДПП Дмитра Гладченка було закріплено автомобільний відеореєстратор 70МАІ Smart Dash Cam IS.

Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу №UA-MI/2-45 74-2014 від 01.09.2014 Міністерства економічного розвитку і торгівлі України був чинним до 27.03.2017, однак за повідомленням Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ») від 04.04.2017 № 28-10/60, газоаналізатори фірми Drager Safety AG&Co KGaA, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення повірки, оскільки жодним чинним Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу.

Доводи сторони захисту про те, що наданий суду відеозапис є недопустимим доказом, оскільки є небезперервним до її завершення, суд сприймає критично, враховуючи, що суду має бути наданий відеозапис, який містить докази, на підтвердження наведених в протоколі обставин, а не відеозапис всіх подій, які мали місце під час спілкування поліцейських з правопорушником. Наданий суду відеозапис є вичерпно інформативним, належним та допустимим доказом, отриманим у встановленому законом порядку, дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер.

Не зважаючи на невизнання вини, факт правопорушення підтверджується у сукупністю вищевказаних доказів.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

При вирішенні клопотання захисника про зупинення провадження по справі, суд виходить з того, що зупинення провадження у справі призведе до тривалого перебування ОСОБА_1 у стані невизначеності щодо своєї долі, що не відповідає завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Ключовим при вирішенні питання зупинення судового провадження є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у ч. 1 ст. 335 КПК України, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні.

Неможливість брати участь у судовому засіданні під час судового провадження має бути пов`язана з незалежними від волі особи, яка притягується до відповідальності, обставинами.

Саме такого підходу стосовно підстав зупинення судового провадження дотримується й Велика Палата Верховного Суду у своїй ухвалу від 20 травня 2021 року у справі № 11-398сап20, де колегія суддів зазначила, що: (1) зупинення провадження по справі є тимчасовою перервою в провадженні, викликаною наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд; (2) для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Приймаючи рішення про доцільність зупинення провадження, суд враховує те, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Захист інтересів ОСОБА_1 здійснюється професійним адвокатом Кубрак Ю.М., яка є фахівцем в галузі права.

Також суд відмовляє у задоволенні клопотання про допит працівника поліції, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки пройшов вже значний проміжок часу з дня складання протоколу про адміністративне правопорушення, а всі обставини справи знайшли своє підтвердження та не потребують додаткових пояснень.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Суд не приймає доводи захисника щодо надання згоди ОСОБА_1 на проходження огляду під психологічним тиском, з огляду на те, що, як вбачається із відеозапису, він не заперечує факту вживання алкогольних напоїв та проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися, їх неправомірність чи незаконність не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Військовослужбовці, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, несуть відповідальність на загальних підставах, тому суд не приймає до уваги посилання на захисника на те, що процесуальні документи повинні складатися уповноваженою особою ВСП, як це передбачено ст. 266-1 КУпАП.

Складання протоколу під час повітряної тривоги є законним, оскільки законодавство не обмежує виконання поліцією повноважень, але може бути підставою для оскарження, якщо це перешкоджає дотриманню правил безпеки. Таких обставин судом не встановлено.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає доведеним провину ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а Правил дорожнього руху та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, які як обтяжують, так і пом`якшують відповідальність правопорушника, та приймаючи до уваги безальтернативність розміру штрафу, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Щодо клопотання захисника про застосування щодо ОСОБА_5 принципу індивідуалізації покарання та аналогії закону, а саме ст. 69 КК України, слід зазначити, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не містить альтернатив до застосування адміністративного стягнення, тобто за своїх характером ця норма є імперативною.

Отже, штраф і позбавлення права керування транспортними засобами є обов`язковим видом стягнення при порушенні ч.1 ст.130 КУпАП, санкція даної статті не передбачає накладення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Вказана санкція у частині позбавлення права керування транспортним засобом є безальтернативною, а тому можливість накладення на водія стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами цією нормою не передбачена.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги військові заслуги ОСОБА_1 , що викликає повагу, однак зазначає, що військова служба не може стати індульгенцією від відповідальності за порушення норм чинного законодавства, особливо коли мова йде про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Така поведінка це не лише правопорушення, це реальна загроза життю та безпеці інших учасників дорожнього руху. Ніхто, незалежно від статусу, звання чи заслуг, не має бути понад законом. Якщо військовослужбовець дозволяє собі нехтувати Правилами дорожнього руху України та сідати за кермо в стані алкогольного сп`яніння, він має нести таку саму відповідальність, як і будь-який інший громадянин держави Україна.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі і порядку, передбаченому п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283 КУпАП, ст. 4 ч.2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Реквізити для сплати штрафу у сфері забезпечення дорожнього руху на користь держави: рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.).

Реквізити для сплати судового збору: рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 , код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Про сплату штрафу та судового збору в обов`язковому порядку повідомити суд, надавши оригінали квитанцій безпосередньо до суду, або надіславши їх на адресу суду будь-яким сервісом поштового зв`язку, або на електронну адресу суду .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя І.М.Демченко