ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/183/26 Попова В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Гури В.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Індустріального районного суду м. Харкова від 08 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Індустріального районного суду м. Харкова від 08 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова судді незаконна, необґрунтована, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що він не висловлював однозначну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, вказує на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Зазначає, що суд не мав на меті встановити фактичні обставини справи та перебрав на себе функцію обвинувачення, оскільки не допитав поліцейських як свідків під час судового засідання поліцейських, обмежившись лише їх письмовими поясненнями.

Звертає увагу на невідповідність його показань та свідка ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримував доводи апеляційної скарги у повному обсязі, висловлював незгоду з рішенням суду першої інстанції та просив його скасувати і закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 23.11.2024 о 23 годині 14 хвилин, ОСОБА_1 рухаючись в місті Харків, по вул. Северина Потоцького в районі будинку № 30А, керував транспортним засобом BMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місті зупинки транспортного засобу та в медичному закладі охорони здоров`я, водій відмовився. Від керування відсторонений, подальший рух заборонено.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180772 від 24.11.2024 за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

У письмових поясненнях до складеного протоколу, ОСОБА_1 зазначив (мовою оригіналу): «1. Остановка без оснований; 2. Инспектор не представился; 3. На требование воздушной тревоги переместиться в укрытие было отказано».

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі наявних в матеріалах справи доказів, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження з огляду на встановлені судом обставини справи та події, зафіксовані на відеозаписі, який був безпосередньо досліджений під час апеляційного перегляду.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з порушенням комендантської години. Під час спілкування з водієм працівником поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, про що водія було повідомлено.

Працівник поліції неодноразово, а саме дванадцять разів, висловлював пряму та чітку вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій формально заявляв про згоду пройти такий огляд, однак жодних реальних дій для його проходження, він не вчиняв, з транспортного засобу не виходив, виконання законних вимог працівників поліції ігнорував, натомість продовжував спілкування з ними та повторно ставив запитання щодо підстав зупинки його автомобіля, про що йому було роз`яснено на початку розмови. Таким чином, водій свідомо затягував час і фактично ухилявся від проходження огляду.

За наведених обставин ОСОБА_1 не виконав покладений на нього, як на водія, обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння та не виконав законні вимоги працівників поліції.

Зазначені дії обґрунтовано були розцінені працівниками поліції як ухилення від виконання вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки поведінка водія свідчила про намагання будь-яким способом уникнути проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів.

Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21)

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Не знаходять свого обґрунтованого підтвердження й твердження ОСОБА_1 про не відсторонення його від керування транспортним засобом.

Згідно рапорту поліцейського, водія було відсторонено від керування, а транспортний засіб залишено на місці зупинки, без порушень ПДР України.

Також необхідно враховувати актуальні зміни до законодавства, зокрема, частиною 1 статті 265-2 КУпАП не передбачено тимчасового затримання транспортного засобу, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене статтею 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що показання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 не узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою з дотриманням вимог статті 256 КУпАП та містить усі необхідні відомості.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом у справі, а підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами, зокрема відеозаписами, які в цілому узгоджуються між собою та підтверджують факт вчинення правопорушення.

Аргументи на підтримку апеляційної скарги про перебирання судом першої інстанції на себе функцій обвинувачення, оскільки суддя не допитав у якості свідків поліцейських, обмежившись лише їх письмовими поясненнями, є необґрунтованим та суб`єктивним, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції задовольнив клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Равницької Л.С. - про виклик і допит у судовому засіданні працівників поліції як свідків, що підтверджується журналом судового засідання (а.с. 3637).

На виконання зазначеного клопотання судом першої інстанції були направлені судові повістки про виклик свідків у судове засідання, призначене на 28 липня 2025 року о 12 годині 45 хвилин (а.с. 39), яке за заявою захисника, було відкладено на іншу дату (а.с. 41).

У подальшому суд першої інстанції повторно вжив заходів щодо забезпечення явки свідків, направивши відповідні судові повістки до судового засідання, перенесеного на 28 серпня 2025 року. Під час зазначеного судового засідання захисником Придеіна Д.О. було заявлено клопотання про оголошення перерви з метою забезпечення явки свідків, яке було задоволено судом, у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 08 вересня 2025 року.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції послідовно та належним чином вживав усіх можливих процесуальних заходів, спрямованих на забезпечення явки свідків.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначений статтею 255 КУпАП.

Суд, у свою чергу, не наділений повноваженнями самостійно відшуковувати чи формувати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а здійснює оцінку поданих сторонами доказів у межах своїх процесуальних функцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді.

Апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги захисника зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин події.

У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Харкова від 08 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна