Провадження №3/155/21/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.01.2026 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Сметана В.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 428367 від 11 грудня 2025 року, ОСОБА_1 10 листопада 2025 року о 10 годині 20 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_1 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України відносно своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виразилось у незабезпеченні матір`ю умов проживання санітарно-гігієнічних умов для дітей, правопорушення вчинено повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано ч.2ст.184КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з вищенаведеного, дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання вищевказаних обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Відповідно до ст.150СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачаєтьсязі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в графі «чи притягалася до адміністративної відповідальності» є запис «ч.1ст.184КУпАП від 19.03.2025». Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинила дії, передбачені частиною першої вказаної статті, до матеріалів справи не долучено постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на останню.

Таким чином, жодних доказів повторності ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей матеріали справи не містять, тому суд вважає, що вина ОСОБА_1 є недоведеною, а в діях останньої відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана