Єдиний унікальний № 371/2118/25
провадження № 3/371/58/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/2118/25

Провадження № 3/371/58/26

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: квартира під номером АДРЕСА_1 ,

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 27 жовтня 2025 року о 20 годині 25 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобільною дорогою О101507, під час руху транспортного засобу не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, не стежив за дорожньою обстановкою та допустив з`їзд з дороги у кювет.

Внаслідок дорожньо-траспортної пригоди транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення був призначений на 14 годину 30 хвилин 08 січня 2026 року. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

06 січня 2026 року до суду повернувся поштовий конверт з судовою повісткою, відправленою ОСОБА_1 . Згідно даних довідок АТ «Укрпошта» Ф. 20 причина повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був інформований про те, що йому необхідно очікувати виклик до Миронівського районного суду Київської області. Інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в Миронівському районному суді Київської області, на офіційному сайті є загальнодоступною.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_1 був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність порушеної відносно нього справи про адміністративне правопорушення, не виявив бажання бути присутнім при її розгляді. Наведена поведінка учасника процесу розцінюється як така, що направлена на затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та враховуючи, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, розгляд справи проводиться за відсутності особи, щодо якої складено протокол.

У відповідності до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно з пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР) учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.3 б ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний : бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

На підставі пункту 13.1. ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, настає адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.

На підставі досліджених письмових доказів суд дійшов висновків про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що 27 жовтня 2025 року о 20 годині 25 хвилин за участю водія ОСОБА_1 на вулиці Набережній села Росава Обухівського району Київської області мала місце дорожньо-транспортна пригода.

За фактом вчиненого правопорушення складено протокол про адміністративне правопорушення, який містить відомості про вчинені водієм дії, відповідає вимогам, установленим статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, та є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву у суду не викликає.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП. Згідно з даними схеми, недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною пригоди, не зафіксовано.

Зауважень до складеної схеми місця ДТП учасник пригоди не мав, факту неправильності схеми чи відсутності на ній об`єктів, які мали місце та не були зафіксовані, не доводив.

Під час скоєння дорожньої пригоди учасник ДТП надав письмові пояснення, за змістом яких факт вчинення правопорушення визнав, вказав, що їхав автодорогою, точного відрізку дороги не пам`ятає, не впорався з керуванням та допустив з`їзд з дороги у кювет. Перед поїздкою вживав алкогольні напої.

В діях ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлено факти вчинення декількох правопорушень. За виявленими фактами працівники поліції склали три протоколи про адміністративне правопорушення : за частиною першою статті 130, статтею 124 КУпАП та за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Ці обставини підтверджені даними письмових доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №517940 від 19 листопада 2025 року, протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №517949 від 19 листопада 2025 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підтверджується даними письмових матеріалів справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 517915, складеного 19 листопада 2025 року, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 жовтня 2025 року, пояснень ОСОБА_1 від 27 жовтня 2025 року, ілюстративною фототаблицею місця ДТП від 27 жовтня 2025 року.

Оцінені судом вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, вони є належними, допустимими та достатніми, а сукупність цих доказів є достатньою для прийняття відповідного процесуального рішення. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав ставити під сумнів достовірність зібраних у справі доказів.

На підставі фактично досліджених у справі доказів суд дійшов висновку, що під час руху водій ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу відповідно реагувати за її зміною, в результаті чого допустив з`їзд з дороги у кювет.

Діями, що порушили вимоги пунктів 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР та призвели до дорожньо-транспортної пригоди, наслідком якої було пошкодження транспортного засобу та електроопори, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У постанові Вищого адміністративного суду України від 14 грудня 2016 року у справі К/800/17615/16 вказано, що у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На підставі статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі про адміністративне правопорушення відсутні підстави, що вказують на малозначність правопорушення та доцільність звільнення ОСОБА_1 від правових наслідків свого протиправного діяння.

Правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України з метою дотримання, в першу чергу, прав громадян на безпечне життя.

Суспільна шкідливість діяння - це оціночна категорія, що характеризується завданням шкоди внаслідок адміністративного правопорушення або є небезпекою для тих суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом після вживання спиртних напоїв, про що після події правопорушення повідомив працівників поліції. Таке правопорушення не може бути визнане малозначним, оскільки шкідливість такої неправомірної поведінки водія є небезпекою для суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом. Застосування такого заходу як усне зауваження не буде достатнім для досягнення визначеної статті 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, вважаю, що до правопорушника необхідно застосувати стягнення у виді штрафу. Такий вид стягнення зможе здійснити виховний вплив на порушника та попередити скоєння протиправних дій у майбутньому.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 33-35, 40-1, 124, 245, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Штраф підлягає сплаті на рахунок ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300, номер рахунку UA0010001, , код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Розяснити ОСОБА_1 що, згідно зі статтею 307 КУпАП, штраф ним має бути сплачений не пізніше ніж через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі сплати штрафу у строк, передбачений статтею 307 КУпАП, копію платіжного документу необхідно подати до Миронівського районного суду Київської області.

З урахуванням приписів частини 2 статті 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

При примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Судовий збір підлягає сплаті на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, номер рахунку UА0026001, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О. Капшук