Номер провадження 3/521/306/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Шевчук Н.О., за участю секретаря судового засідання: Жекової А.О., розглянувши в залі суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно електронного протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №474670 від 06.10.2025 року вбачається, що 06.10.2025 року о 00 год. 18 хв. в м. Одесі, пр-т Адміральський, 26, ОСОБА_1 керувала електросамокатом JET, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгер Аlcotest 7510 № ARLM 0431, тест №2282, результат позитивний 1,74 %.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

14.11.2025 року через підсистему «Електронний Суд» від захисника ОСОБА_1 адвоката Кудрінської Ю.Є. надійшло клопотання про направлення матеріалів справи на доопрацювання (вх. №75823), у якому захисник вказала, що 11.11.2025 року адвокат Кудрінська Ю.Є. ознайомилась з матеріалами вищевказаної справі у паперовому вигляді, у приміщенні суду, але отримати копію відео-записів, які знаходяться у матеріалах справи не уявляється можливим з технічних причин, оскільки відеозапис з ПВР, який знаходиться в матеріалах справи не відтворюється.

Постановою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 17.11.2025 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено до Управління патрульної поліції в Одеській області для належного оформлення.

05.12.2025 року справа після належного оформлення була повернута Управлінням патрульної поліції в Одеській області.

22.12.2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від захисника ОСОБА_1 адвоката Кудрінської Ю.Є. надійшло клопотання про закриття провадження по справі №521/18468/25 про адміністративне правопорушення (вх. №85060) у якому просить суд визнати допущені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення суттєвими; провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, обґрунтовуючи вказане вище клопотання, захисник зауважила, що згідно п.6 протоколу про адміністративне правопорушення від 06.10.2025 року не вбачається назва транспортного засобу, модель, номерний знак та інші технічні особливості, які дозволяють зробити висновок про те, що самокат, який знаходився поруч з ОСОБА_1 , відповідає належній кваліфікації для застосування ст. 130 КУпАП. При цьому, захисник звернула увагу суду на ту обставину, що у даному разі працівниками поліції не встановлено, чи є електросамокат транспортним засобом у розумінні Закону.

Крім того, на переконання захисника Велікасової А.В., остання не керувала електросамокатом 06.10.2025 року, оскільки після перебування у своїх друзів, поверталася пішки по пішохідній зоні до місця проживання, а також з урахуванням того, що на зазначений час на території м. Одеси діяла комендантська година (з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв.), вона не мала можливості скористатися послугами таксі та була вимушена прямувати додому пішки. За твердженнями захисника, під час руху до місця проживання ОСОБА_1 помітила електросамокат та підійшла до нього з метою з`ясування принципу його роботи, оскільки раніше жодного разу не користувалася таким видом транспортного засобу та в цей час до неї під`їхали працівники поліції та зупинили її.

Таким чином, за доводами захисника, провадження відносно ОСОБА_1 потребує закриття, оскільки права ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено, остання не здійснювала керування транспортним засобом, працівниками поліції не доведено, що електросамокат за його технічними характеристиками є транспортним засобом.

В судовому засіданні захисник Велікасової Анастасії Віталіївни підтримала доводи клопотання про закриття провадження про притягнення останньої до адміністративної відповідальності з мотивів, викладених письмово у клопотанні про закриття провадження.

Розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- електронним протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №474670 від 06.10.2025 року;

- відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських №474902, 474315, з яких судом вбачається, що відеозапис починається з того, що 06.10.2025 року об 00 год. 19 хв. 34 сек. працівник поліції питає у ОСОБА_1 куди остання їде у комендантську годину, на що ОСОБА_1 повідомляє: «додому» та зазначає адресу, куди прямує. В подальшому, працівник поліції питає причину затримки особи до початку комендантської години; на запитання працівника поліції чи вживала ОСОБА_1 алкогольні напої остання о 00 год. 21 хв. повідомила, що вживала; на запитання працівника поліції щодо заборони пересуватися на електросамокаті в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 о 00 год. 21 хв. повідомила, що «знає про таке»; жодних заперечень про те, що не керує електросамокатом, працівнику поліції не вказала; о 00 год. 26 хв. працівником поліції за участі ОСОБА_1 розпочато процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер; о 00 год. 29 хв. встановлено результати огляду за допомогою алкотестера Драгер; о 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 підтвердила працівнику поліції те, що знала, що заборонено керувати електросамокатом у стані алкогольного сп`яніння; з відеозапису з ПВР 474315 вбачається, що 06.10.2025 року об 00 год. 20 хв. ОСОБА_1 перебуває на проїжджій частині із увімкненим світлом фар електросамоката, перебуваючи безпосередньо на ньому.

- роздруківкою тесту №2282 від 06.10.2025 року спеціального технічного засобу ALCOTEST 7510 DRAGER ARLM -0431, результат 1,74 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , результат огляду на стан сп`яніння 1,74 %.

Окрім зазначеного, судом, з довідки Управління патрульної поліції в Одеській області про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом року не піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

З довідки Управління патрульної поліції в Одеській області про отримання (неотримання) особою посвідчення водія вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримувала.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктами правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, зокрема є водії транспортних засобів, тому вказана норма закону передбачає відповідальність водіїв всіх транспортних засобів, а не лише механічних транспортних засобів.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №18 від 19.12.2008, при розгляді адміністративних справ, зокрема ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст.121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №13-06 (далі - ПДР України).

За положеннями ст.121 КУпАП під транспортними засобами у ст.ст.121-126, 127-1 - 128-1, ч.1 і 2 ст.129, ст.ст. 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Пункт 1.10 ПДР України передбачає, що транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Вказаний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. В свою чергу, механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Аналіз наведених термінів свідчить про те, що поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати так: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електросамокат, і в вузькому механічний транспортний засіб.

Однак, при цьому, норма ст.130 КУпАП не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з усталеною практикою, при розгляді адміністративних справ зазначених категорій і, зокрема ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 №1306, Закон України «Про автомобільний транспорт» з останніми змінами, Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» тощо.

23.03.2023 набрав чинності Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», яким визначено, що легкий персональний електричний транспортний засіб колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Вказаним Законом внесені зміни до Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, визначено, що:

-електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії;

- легкий персональний електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом б) ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 15.03.2023 року у справі № 127/5920/22, використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електросамокат, і в вузькому - механічний транспортний засіб.

Відтак, електросамокат, яким керувала ОСОБА_1 в день події, є легким персональним електричним транспортним засобом, який належить до категорії транспортних засобів.

При цьому, факт керування електросамокатом ОСОБА_1 06.10.2025 року об 00 год. судом встановлено з відеозапису з ПВР патрульних поліцейських. Окрім того, суд зауважує, що рух електросамоката бренду «JET» можливий за обставин дотримання процедури його оплати споживачем послуг перевезення, після чого особа, яка ним керує може в темну пору доби увімкнути світло єдиної фари, розміщеної в передній частині кермової складової.

Разом з тим, як вбачається із наданого Управлінням відео, ОСОБА_1 не лише не заперечувала щодо керування електросамокатом, а і підтвердила той факт, що знає про заборону керувати ним у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, дослідивши всі наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому своїми діями вона порушила вимоги п. 2.9 а ПДР України, водночас, доводи, зазначені захисником Велікасової А.В. у клопотанні про закриття відносно останньої справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час розгляду такої справи. При цьому, зокрема, доводи захисника щодо нероз`яснення працівниками поліції прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП також не приймаються судом до уваги, оскільки про таке роз`яснення у протоколі про адміністративне правопорушення наявна відповідна особиста відмітка ОСОБА_1 у вигляді власноручного підпису.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення з ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, а тому суд приходить до висновку про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи в повному обсязі підтверджують факт вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, давши оцінку всім наявним матеріалам по справі, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та з урахуванням характеру правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Керуючись ст. 130, 24, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», Хаджибейський районний суд міста Одеси

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

(Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300 Код отримувача:(ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку(МФО):899998, Номер рахунку: UA0015001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

(Реквізити для оплати судового збору: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку (МФО): 899998 Номер рахунку: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

У порядку примусового виконання цієї постанови штраф належить стягнути в подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору становить 3 місяці з дати ухвалення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Одеського апеляційного суду, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Н.О. Шевчук