Номер провадження: 33/813/108/26
Номер справи місцевого суду: 513/1186/25
Головуючий у 1-й інстанції Рязанова К. Ю.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Парапіра Михайла Петровича

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову судді Саратського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2025 року

встановив:

Постановою судді Саратського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 вересня 2025 року о 19 годині 48 хвилин, по вул. Центральній, с. Плахтіївка, Білгород-Дністровський район Одеська область, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме мопедом Yamaha jog, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Саратського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2025 року в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, в іншій частині постанову залишити без змін.

За доводами апеляційної скарги усупереч ч.2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складено лише у одному примірнику, копія цього документа апелянту не вручалася, права та обов`язки правоохоронцями не роз`яснювалися. Посилається також і на те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, чесно зізнався, що протягом дня дійсно випив пляшку пива, тому можливо існувала така ознака алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, тому проходження медичного огляду не є необхідним. Того дня, а саме 06 вересня 2025 року, який був вихідним днем (суботою) у вечірній час доби, поліцейські, хоча і запропонували йому проїхати з ними до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду, однак не пояснили куди саме, в який конкретно населений пункт, хоча він мав право знати цю інформацію. При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції не врахував, що він є ветераном війни учасником бойових дій, отримує незначну за розміром пенсію, у зв`язку з чим працює водієм маршрутного автобусу, тому у разі позбавлення його права керування транспортними засобами, він втратить роботу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник Парапір М.П.підтримали вимоги апеляційної скарги, надали пояснення за доводами апеляційної скарги.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника Парапір М.П.за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду та таке.

Перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду та таке.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зауважує про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, 02 жовтня 2025 року судом прийнято оскаржуване судове рішення, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 03 жовтня 2025 року і закінчився 13 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга засобами поштового зв`язку подана 13 жовтня 2025 року, тобто з дотриманням строку на апеляційне оскарження, тому клопотання про поновлення процесуального строку заявлене апелянтом помилково.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що апелянтом не заперечується факт керування ним вказаним вище транспортним засобом у часі та місці, зафіксованому у протоколі про адміністративне правопорушення, як і наявність ознак алкогольного сп`яніння, яка слугувала підставою для висловлення вимоги для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, ця обставина апеляційним судом не перевіряється.

Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що поліцейськими допущенні суттєві порушення під час складання адміністративних матеріалів, що з урахуванням обставин, які характеризують його особу, можуть слугувати підставою для скасування постанови суду в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).

Наведені вище вимоги законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходив із того, його вина у скоєнні інкримінованого правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

З такими висновками суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №445672 від 06 вересня 2025 року, правоохоронцями зафіксовано, що: «06 вересня 2025 року о 19:48 год по вул. Центральна, с. Плахтіївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме мопедом «Yamaha jog» без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР».

Від підписання протоколу, отримання його копії, а також надання пояснень, ОСОБА_1 відмовився, про що поліцейським зроблено записи про це, що узгоджується з ч.3 ст. 256 КУпАП.

Аргументи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено лише у одному примірнику, копія цього документа йому не вручалася, спростовуються фактичними обставинами справи з яких убачається, що від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи убачається, що під час спілкування поліцейських з водієм у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою спеціалізованого технічного засобу (газоаналізатору), так і у закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 відмовився від виконання обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР.

Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу, з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку, встановленому законом, поліцейськими підставно складено відносно

ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що поліцейські не роз`яснили йому у якому саме закладі охорони здоров`я він мав пройти огляд, апеляційний суд відхиляє, оскільки ця обставина не має правового (юридичного) значення, оскільки апелянт відмовився від виконання ним обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР, необізнаність про місце знаходження такого медичного закладу не виключає наявність у його діях складу інкримінованого правопорушення.

Наявність у апелянта статусу ветерана війни, учасника бойових дій, а також те, що він працює водієм маршрутного автобусу не можуть слугувати підставами для задоволення вимог апеляційної скарги, оскільки санкція ч.1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, тобто суд не наділений повноваженнями застосувати до водія транспортного лише одне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Іншими доводами апеляційна скарга не обґрунтована.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до

ст. 252КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття провадження справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Саратського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко