Провадження № 3/175/9424/25
ПОСТАНОВА

іменем України

15 січня 2026 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Шаповалова І. С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має права керування транспортними засобами та протягом року притягувалась до відповідальності за аналогічне правопорушення, 17.10.2025 року о 19:45 год. у м.Краматорськ по вул. Д.Мазура, біля буд. 53, повторно, протягом року керував тз Chevrolet Aveo н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння - розширені зіниці очей. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, з метою всебічного та об`єктивного розгляду вказаних адміністративних матеріалів суд об`єднав в одне провадження справи за ст. 130 ч.2; ст.126 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , з привласненням об`єднаному провадженню одного унікального номеру справи №175/20996/25 провадження 3/175/9424/25.

В судове засідання, ОСОБА_1 , який був сповіщений належним чином, не з`явився.

Розгляд справи проведено на підставі вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП за відсутності правопорушника, оскільки є дані про своєчасне його оповіщення про місце і час розгляду справи та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за одне з таких порушень.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом щодо обставин викладених у протоколі, відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, які містять фіксацію відмови ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, фіксацію обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , у зв`язку з його відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та іншими доказами по справі.

Факт притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, ч.2 ст.126 КупАП, підтверджується постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 04.08.2025, постановою ЕНА/4733277 від 15.05.2025.

Досліджені докази, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Під час надання оцінки вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення, а саме п.2.5, п.2.1а ПДР України та наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130; ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом(посадовою особою),стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, за таких обставин суд приходить до висновку про притягнення до адміністративної відповідальності в межах санкції статті у вигляді штрафу, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Таким чином, ОСОБА_1 , слід визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення передбачене санкціями зазначених частин та статей КУпАП.

Крім того, у відповідності до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Таким чином, за наслідком розгляду кримінального провадження, навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено вироком суду права керувати транспортними засобами.

При цьому, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, складаючи висновок в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, не аналізувала норми КУпАП, зокрема статтю 30 цього Кодексу.

У той же час Велика Палата Верховного Суду в п. 21 постанови від 30.08.2023 у справі №208/712/19, розглядаючи заяву захисника про перегляд постанов Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.04.2019 та Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2019 про притягнення особи до адміністративної відповідальності з підстави встановлення ЄСПЛ у рішенні від 06.10.2022 (заява № 13063/18) у справі «Бантиш та інші проти України» порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом, констатувала, що згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.

Викладене вказує про те, що при вирішенні питання щодо застосування до особи такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, в межах розгляду справи за КУпАП суддя не може посилатися на висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, та повинен виходити з норм КУпАП, зокрема ч. 2 ст. 30 КУпАП, якою визначено можливість позбавлення лише наданого громадянинові права керування транспортними засобами та п. 1.10 Правил дорожнього руху, що узгоджується із роз`ясненням, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки такого права у нього не має.

Відтак, з урахуванням всіх цих обставин у сукупності, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 має бути накладене стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому, на переконання судді, саме такий вид стягнення буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України та для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України «Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення».

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 36, ст.130, ст.126, ст. 40-1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справи: №175/21000/25 (провадження 3/175/9427/25), №175/20996/25 (провадження 3/175/9424/25) - об`єднати в одне провадження та визначити Єдиний унікальний номер справи №175/20996/25 (провадження 3/175/9424/25).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок), без позбавлення права керування транспортними засобоми.

Штраф необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач ГУК у Дніпр-кій області/ Дн-ка обл, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA UA0004001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету - Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок), який необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UА0026001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня складення постанови.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя І. С. Шаповалова