Справа № 465/6024/25 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 33/811/41/26 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Богданова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 06.07.2025 року о 00 год. 05 хв. у м. Львові по вул. Княгині Ольги 106, керував транспортним засобом "Volkswagen Caddy", д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager ARHF-0017; результат позитивий - 1,57 проміле, із використанням засобів відеозапису Motorola VR400, 471290/471757.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду та закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 отримав доступ до постанова суду лише 20 грудня 2025 року через реєстр судових рішень.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що наявні в матеріалах справи відеозаписи не фіксують ні порушення ПДР, ні самого факту керування транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що судом було повністю проігноровано та не вказано мотивів відхилення доказів про розбіжність у результатах вимірювання температури навколишнього середовища зафіксованих приладом Alcotest 6820 ARHF 0017 та справжніх показниках температури на момент здійснення огляду ОСОБА_1 .

Вказує, що з відеозапису не вбачається будь-яких ознак сп`яніння.

Крім того вказує, що з пояснень наданих ( на відеозаписі) на місці складення протоколу вбачається, що ОСОБА_1 погодився підвезти додому пораненого ( на милицях) військовослужбовця з МакДональдсу, який якраз і вживав алкоголь і від якого і було чути характерний запах.

Зазначає, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Заслухавши виступ захисника адвоката Богданова О.В. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на позицію апелянта, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №382626 від 06.07.2025 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, яким підтверджується час та інші обставини вчинення адміністративного правопорушення.

- тестом на визначення стану алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Alcotest Drager ARHF-0017; результат позитивий - 1,57 проміле, тест №2074.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат позитивний 1,57 проміле, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується особисто проставленим підписом у відповідній графі.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог 2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії працівників поліції, відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував. Працівниками поліції було забезпечено ОСОБА_1 всі його процесуальні права.

Наведені докази, в тому числі і відеозапис, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Долучений до протоколу відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на розбіжність у результатах вимірювання температури навколишнього середовища зафіксованих приладом Alcotest 6820 ARHF 0017 та справжніх показниках температури на момент здійснення огляду ОСОБА_1 , відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки даний прилад за його технічними характеристиками температуру навколишнього середовища вимірює автоматично, а не в ручному режимі. До того ж, такий показник залежить від місця перебування приладу, в даному випадку прилад перебував в салоні поліцейського авто, що вбачається з відеозапису. А отже, сама по собі ця обставина не може свідчити про несправність приладу та/або недостовірність визначених ним результатів. Крім того, до апеляційної скарги не додано доказів, які б підтверджували залежність показів «Alcotest 6820 ARHF 0017 на вміст алкоголю в повітрі, що видихається від температурного режиму навколишнього середовища.

Щодо відсутності ознак сп`яніння, апеляційний суд зазначає, що виявлені поліцейським ознаки сп`яніння, є оціночними та слугують лише підставою для пропонування проходження огляду водієві на стан сп`яніння, та лише за результатами такого огляду встановлюється наявність або відсутність стану сп`яніння.

Твердження сторони захисту про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки відсутність в матеріалах справи документів чи інших даних про відсторонення чи не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом жодними чином не доводить та не спростовує вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2025 року.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк