Справа № 373/3732/25
Провадження № 3-в/373/1/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Переяслав

Суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області Свояк Д.В. розглянув клопотання ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови суду,

за ч.3 ст.17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Переяславського міськрайонного суду Київської області від 29.12.2025 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

07.01.2026 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому він просить відстрочити виконання постанови суду в частині сплати штрафу строком на 6 місяців.

Посилається на те, що він перебував на військовій службі протягом 5 років, у жовтні 2025 року був звільнений зі служби за станом здоров`я, на даний час не має офіційного доходу, перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітній. Ним подані документи до МСЕК для встановлення групи інвалідності та призначення пенсії.

До клопотання додані витяг із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №307 від 14.10.2025 та копія довідки Бориспільської філії Київського обласного центру зайнятості від 07.01.2026.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно ч. 2 ст.301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

У відповідності до приписів п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про накладення адміністративного стягнення є виконавчим документом.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Зважаючи на матеріальний стан ОСОБА_1 та стан його здоров`я, суд дійшов висновку про можливість відстрочки виконання постанови суду на строк три місяці.

Статтею 303 КУпАП передбачено, що у разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст. 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Керуючись ст.301 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату суми штрафу розміром 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок на строк три місяці.

Перебіг строку давності виконання постанови Переяславського міськрайонного суду Київської області від 29.12.2025 у справі №373/3732/25 в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої відстрочки строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Д. В. Свояк