Справа № 243/47/26
Провадження № 3/243/353/2026
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 січня 2026 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 137963 від 22.12.2025 зазначено, що 22.12.2025 року о 10 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у вчиненні дій психологічного та фізичного характеру, а саме: словесних образах, погрозах фізичною розправою, приниженні та залякуванні, а також у нанесенні ударів (ляпасів) та штовханні потерпілого, внаслідок чого було завдано шкоди психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином шляхом надіслання судової повістки-повідомлення за допомогою SMS на його номер мобільного телефону, заяв до суду про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення визначений в ст. ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, особі яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В свою чергу склад адміністративного правопорушення має містити об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника, його шкідливі наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками, а саме: місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Згідно з протоколом серії ВАД № 137963, ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру стосовно свого сина.

Проте, відповідно до рапорту поліцейського від 22.12.2025, по приїзді екіпажу поліції заявник ОСОБА_2 відмовився надавати будь-які пояснення по суті конфлікту та писати заяву про вчинення стосовно нього правопорушення. Дана обставина підтверджується також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 заперечує факт насильства з боку батька та стверджує, що тілесні ушкодження отримав внаслідок падіння.

Будь-які інші докази, а саме: письмові пояснення свідків-очевидців, пояснення самого ОСОБА_1 чи потерпілого ОСОБА_2 , а також медичні довідки про наявність тілесних ушкоджень, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 словесних образ, погроз чи фізичного впливу, у матеріалах справи відсутні.

Окрім того, дослідженою у судовому засіданні формою оцінки ризиків проведення індивідуальної оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 22.12.2025 вбачається низький рівень небезпеки. Враховуючи, що вказана оцінка ґрунтується на відповідях самого потерпілого, який при цьому відмовився надавати письмові пояснення та писати заяву, вказаний документ у сукупності з іншими матеріалами справи не може слугувати беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які переконливі докази того, що ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство фізичного чи психологічного характеру стосовно ОСОБА_2 ..

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Відповідно ж до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи викладене, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження в об`єднаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков