П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №384/551/25

пров. № 3/384/8/2026

16 січня 2026 року с-ще Вільшанка

Суддя Вільшанського

районного суду

Кіровоградської області Сорокіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Вільшанка Кіровоградської області справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1

- до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11 вересня 2025 року о 15 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на адресу потерпілої нецензурною лайкою, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. ОСОБА_1 надсилалось повідомлення про розгляд справи на адресу, яку він вказав у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 . Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчив своїм підписом, тим самим погодився, що вказана адреса є вірною. Станом на 16 січня 2026 року до суду повернувся конверт із поштовим відправленням на адресу АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 із відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Отже, ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом, знав, що в провадженні Вільшанського районного суду Кіровоградської області перебуватиме справа та щодо нього буде винесено рішення, однак не вжив всіх заходів для явки в суд, надання пояснень. Він був зобов`язаний цікавитись відомостями про рух справи про адміністративне правопорушення та прибути до суду для участі в судовому засіданні.

Разом з цим, інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі у Вільшанському районному суді Кіровоградської області, на офіційному сайті, є загальновідомою.

Таким чином, дані дії ОСОБА_1 суд оцінює як небажання останнього отримати повідомлення про розгляд справи та ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, рішення в справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З огляду на викладене, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відмовилася від отримання судових повісток, не вжила заходів для явки до суду, не надала клопотання про відкладення розгляду справи та не подала письмових заперечень щодо протоколу, вважаю за необхідне розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Більш того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Всудовому засіданні встановлено, що потерпіла ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , а тому дії останнього підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Диспозицією вказаної статті передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисним вчиненням будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Відповідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №684039 від 11 вересня 2025 року та додані до нього матеріали свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого потерпілій була завдана шкода психологічного характеру, тому він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, які є належними та такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, надавши їм належну оцінку, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог статті 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який за місцем проживання характеризується посередньо, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 665 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч.1 ст. 173-2, 221, 245, 280, 283-285, 307, 308 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави на р/р UA0011513, отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг с-щеВільш/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37918230, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритно-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору на користь Державної судової адміністрації України на р/р UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Орган, за матеріалами якого прийнято рішення: Голованівський РВП ГУНП в Кіровоградській області (; Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Голованівськ, вул. Соборна, 28, поштовий індекс 26500).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік правопорушень.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Строк звернення постанови до виконання - протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя О.О. Сорокіна