Справа № 594/1579/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №746742 від 02.12.2025 ОСОБА_1 01.12.2025 о 10.00 год., перебуваючи по місцю свого проживання, в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 у присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи вину у вчиненому не визнав. Пояснив, що жодної шкоди здоров`ю свого малолітнього сина за обставин, зазначених у протоколі, не заподіяв.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суддя встановив таке.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ч.2 ст.173-2 КУпАП, правопорушенням є діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Проте, у протоколі суть правопорушення фактично викладена таким чином, що не дає можливості прийти до висновку про вчинення домашнього насильства щодо малолітньої чи неповнолітньої особи, оскільки у ньому зазначено про вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 у присутності малолітнього сина ОСОБА_3 .

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 15.12.2025 з наведених вище підстав матеріали справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП поверталися у відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РУП в Тернопільській області для належного оформлення.

Відділенням поліції №1 (м.Борщів) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області цей протокол 09.01.2026 повторно направлено до суду, однак зазначені вище недоліки не усунуто, а додано лише рапорт поліцейського офіцера громади ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Скочиляса І.Я від 02.01.2026, адресованого на ім`я заступника начальника відділення поліції, в якому зазначено, що згідно п.2 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Посилається також на ч.4 ст.269 КУпАП, якою передбачено, що якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

У своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Отже, суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, рапорт працівника поліції не може доказом винуватості особи, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП України.

Керуючись ст. 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Г.І.Зушман