Справа №: 343/291/25
Провадження №: 3/343/25/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області у складі: судді Монташевич С.М., з участю секретаря судового засідання - Шикор Г.В., захисника - адвоката Піварчука М.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця, притягувався до адміністративної відповідальності 10.02.2025 за ч. 1 ст. 126 КУпАП,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 243732 від 10.02.2025, ОСОБА_1 10.02.2025 о 20:49 годин у м. Долина по вул. Б.Хмельницького керував транспортним засобом "Audi А6", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме бодікамеру , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від керування транспортним засобом відсторонений, автомобіль залишено по місцю зупинки.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення:

в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник - адвокат Піварчук М.І. після відтворення (дослідження) відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, також не з`явився, неодноразово клопотав про відкладення розгляду справи. При цьому в одному з клопотань про відкладення розгляду справи (а.с. 83-85) серед іншого зазначив, що після ознайомлення із матеріалами справи та відеозаписом дійшов висновку, що провадження підлягає закриттю, оскільки винуватість його підзахисного у поставленому йому у провину правопорушенні не доведена у встановленому законом порядку. Так, відсутні підстави вважати, що в його підзахисного були ознаки алкогольного сп`яніння. Його ж поведінка була зумовлена перенесеними під час несення військової служби поранень. Після незаконної зупинки працівники поліції чинили на ОСОБА_1 психологічний тиск, безпідставно задавали йому ті самі питання, хоча він дав відповідь ще на перше з питань. Йому не було вручено направлення на проходження огляду в медичному закладі та не забезпечено його доставку до такого закладу. Крім того ні акт огляду, ні протокол його підзахисному не були вручені, що свідчить про порушення його права на захист.

Зважаючи на обмежені строки розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ураховуючи, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у розгляді такої категорії справ не є обов`язковою, його захисник висловив позицію щодо суті поставленого у провину його підзахисному правопорушення, суд уважає за можливе розглянути адмінматеріал за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надано такі досліджені в судовому засіданні докази та відеозаписи,з якими попередньо ознайомився захисник, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 243732 від 10.02.2025, в якому викладена суть адміністративного правопорушення. Посвідчення водія не вилучалося, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Як указано в протоколі, від дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився згідно зі ст. 63 Конституції України, як і відмовився від отримання його копії (а.с. 1). Копія протоколу направлена поштовим відправленням, на що вказує супровідний лист (а.с. 8), хоча даних про отримання такого до адмінматеріалів не долучено;

- зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 243732 від 10.02.2025, згідно з яким ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом марки "Audi А6", д.н.з. НОМЕР_1 , від підписання якого останній відмовився (а.с. 2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (за допомогою Драгер 6810), в якому виявленими ознаками алкогольного сп`яніння вказано: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. У графі "Результати огляду на стан сп`яніння" зазначено: "Відмовився". У графі "З результатами згоден" вказано " ОСОБА_1 відмовився" (а.с. 3);

- декларацію про відповідність № 2/23733900 та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5431, яке чинне до 09.10.2025, згідно з якими газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, а мундштуки до приладу Drager - вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (а.с. 10, 11);

- направлення, яке складене 10.02.2025 о 21:00 год на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП "Долинська БЛ", в якому вказано про направлення ОСОБА_1 у медичний заклад, в який водій проїхати відмовився (а.с. 4);

- відеозаписи на оптичному дискуDVD+R Verbatim (а.с. 12), на якому є 4 відеофайли:

на відеофайлі WhatsApp Video 2025-02-14 at 10.49.08 на відеореєстратор патрульного автомобіля 10.02.2025 о 20:49 зафіксовано рух транспортного засобу "Audi А6", д.н.з. НОМЕР_1 , який повертає ліворуч та зупиняється на вимогу проблискових маячків. До нього підходить працівник поліції;

на відеофайлі 0000000__0009 на нагрудну бодікамеру також зафіксовано рух вказаного вище транспортного засобу, до якого підходить працівник поліції та просить водія пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Оскільки таких чоловік не надав, поліцейський встановив особу водія ОСОБА_1 із бази даних. Працівник поліції вказує, що не можна сідати за кермо автомобіля, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та запитує, чи готовий водій пройти огляд на факт вживання алкоголю на місці зупинки транспортного засобу (20:58:10), від чого він відмовляється. На запитання, чи буде він проїжджати до лікувального закладу для проходження тесту, вказує, що не буде нікуди їхати (20:58:15), у зв`язку з чим поліцейський зазначає, що відмова від проходження огляду прирівнюється до керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Після цього працівник поліції знову двічі запитує, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на факт вживання алкоголю чи від такого відмовляється (о 21:00 та о 21:02);

на відеофайлі 0000000__0010 продовжено фіксування, під час чого на запитання, чи відмовляється ОСОБА_1 від проходження огляду, останній вказує, що ні від чого не відмовляється (21:03:00), однак на уточнююте запитання, чи відмовляється від проходження огляду, переводить розмову на іншу тему. Поліцейський о 21:04:09 знову запитує, чи проходить, чи відмовляється водій від проходження огляду, роз`яснюючи, що в разі відмови відносно нього буде складено протокол. О 21:04 поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП (право користуватися послугами адвоката, знайомитися з матерілами справи та інші) та ст. 63 Конституції України. О 21:07 працівник поліції ще раз запитує, чи буде водій проходити огляд на факт вживання алкоголю, під час чого останній просить перепаркувати його автомобіль. Інший працівник поліції перепарковує автомобіль ОСОБА_1 . О 21:08:24 водій присідає у службовий автомобіль, починає кричати, висловлюватись нецензурною лексикою, під час чого вказує, щоб вони "все оформляли". О 21:10 поліцейський зазначає, що не можна керувати автомобілем у такому стані, оскільки це може призвести до біди. Працівники поліції у присутності ОСОБА_1 оформляють адмінматеріали;

на відеофайлі 0000000_010211742_0011 продовжено фіксування складення адмінматеріалів. О 21:19 працівник поліції повідомляє про складення відносно водія протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з`ясовує, чи буде він ознайомлюватись із протоколом, після чого останній о 21:20 покидає службовий автомобіль. Поліцейські його дії трактують, як відмову від ознайомлення та їдуть з місця події.

Рух транспортного засобу зафіксовано як на бодікамеру, так і на відеореєстратор службового автомобіля. Процедура огляду водія (відмови від проходження такого огляду) на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на бодікамеру.

Також на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки "Audi А6", д.н.з. НОМЕР_1 , 10.02.2025 о 20:49 год надано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4049184 від 10.02.2025, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 9).

V. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Діючим законодавством передбачено, що посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять у собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Суд, у свою чергу, повинен переконатися у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією відповідних статтей КУпАП, і лише після цього дійти висновку, чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме таких правопорушень, які поставлені особі у провину.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з вимогами п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає, в тому числі, й у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Основною нормативною базою, яка регламентує особливості оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП є, зокрема ст. 266 КУпАП, Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), та Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3, 6 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

В судовому засіданні встановлено та учасниками провадження в справі про адміністративне правопорушення не оспорюється те, що 10.02.2025 о 20:49 ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як слідує із переглянутого в судовому засіданні відеозапису, після зупинки транспортного засобу працівники поліції, вказуючи на ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на факт вживання спиртних напоїв на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати для проходження такого в медичний заклад. Водій спочатку відмовився від проходження огляду. Однак на наступні питання, чи погоджується він пройти огляд на факт вживання алкоголю він погодився такий пройти. Проте надалі працівник поліції знову запитує, чи буде водій проходити огляд на факт вживання алкоголю, у відповідь на що водій переводить розмову на інші теми. Тобто поліцейський фактично дезорієнтує особу в обраному ним варіанті поведінки в частині погодження чи непогодження пройти огляд. При цьому після неотримання однозначної відповіді, ведучи бесіди й на інші теми, працівники поліції паралельно складають адмінматеріали, повідомляючи ОСОБА_1 тільки те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із вимогами ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі "Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що "обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення". Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Однак, як встановлено з переглянутого відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не був оголошений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було запропоновано викласти свої пояснення у ньому та не надано складений протокол для підпису ОСОБА_1 . Більше того, встановивши, що водій є військовослужбовцем, працівники поліції не врахували його стан після отриманих травм, не з`ясували чи не несе він службу під час вчинення поставленого йому у провину правопорушення з метою встановлення чи уповнаважені вони проводити його огляд, як і не з`ясували адресу, за якою йому слід направити складені документи у разі відмови від їх отримання.

Крім того на відеозаписах не зафіксовані ні факт складення, ні факт ознайомлення ОСОБА_1 із зобов`язанням до протоколу та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тільки констатовано, що він відмовився від їх підписання, хоча таких відмов на відеозаписах не зафіксовано, що є порушенням п. 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 не був ознайомлений зі протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього доказами, а, отже, і не був поінформований про пред`явлене йому звинувачення.

Крім того, ОСОБА_1 не надано можливість подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. Зазначена бездіяльність уповноваженої посадової особи негативно впливає на процесуальне положення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що в умовах рівності та змагальності сторін є недопустимим. При цьому відмітка у протоколі, що ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень, у тому числі щодо обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки такі пояснення йому не було запропоновано надати, що підтверджується даними відеозапису, здійсненого працівником поліції.

Таким чином, суд констатує факт порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості.

За змістом вказаної статті особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні №23-рп/2010від 22грудня 2010року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суддя не може залишити без уваги частину обставин вказаних особою що притягується до адмінстративної відповідальності, лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

З досліджених судом доказів, в суду сформувалися обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю доказів фактичних обставин вчинення ним правопорушення (дезорієнтація особи в обраному способі поведінки, порушення прав при складенні матеріалів про адміністративне правопорушення, не ознайомлення з їх змістом, не пред`явлення звинувачення).

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Наведені обставини, відповідно до ст. 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке поставлено йому в провину.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені в сукупності обставини справи, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом беззаперечними та допустимими доказами, здобутими у встановленому законом порядку, наявність в діях ОСОБА_1 складу поставленого йому в провину адміністративного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно нього підлягає закриттю за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич