ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17659/25

Провадження № 33/820/55/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з неї на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

За постановою суду, 13 червня 2025 року о 12 год 34 хв у м. Хмельницькому на вул. Романа Шухевича, 1, ОСОБА_1 , керувала автомобілем "Ауді", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовилася.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 ПДР України та вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року, вказану постанову скасувати та закрити провадження у справі через відсутність в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Стверджувала, що строк на апеляційне оскарження вказаної постанови пропустила, оскільки не була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, участі у розгляді справи не брала, оскаржувану постанову отримала лише 05 грудня 2025 року.

Уважала, що постанова суду першої інстанції є незаконною, передчасною та такою, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зауважувала, що матеріали справи не містять доказів факту керування нею вказаним автомобілем, оскільки автомобіль був припаркований та знаходився в нерухомому стані. За таких обставин подальші дії працівників поліції свідчать про недотримання критеріїв доказового забезпечення, а наявні докази у справі є незаконними і недопустимими.

Зазначала, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що вона мала ознаки алкогольного сп`яніння та відмовлялась від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наголошувала, що працівниками поліції не було роз`яснено її прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було запропоновано пройти огляд, не було роз`яснено порядку огляду з метою виявлення стану сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі.

Отже, на думку апелянта, суд розглянув справу без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не з`ясував усіх обставин, що і призвело до прийняття протизаконного рішення.

Оскаржувана постанова не була своєчасно отримана ОСОБА_1 , участі у розгляді справи у суді першої інстанції вона не брала. Відтак, строк на оскарження був пропущений з поважних причин, зазначених у апеляційній скарзі, та підлягає поновленню апеляційним судом.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про таке.

Упродовж апеляційного розгляду судом уживались належні заходи для забезпечення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим розгляд справи відкладався за її клопотаннями.

Як видно з матеріалів справи, апеляційний суд надавав ОСОБА_1 можливість укласти договір з адвокатом для її захисту в судді.

Будучи належним чином повідомленою про час і місце судового засідання - 09 січня 2026 року, ОСОБА_1 укотре до суду не з`явилася, а через канцелярію Хмельницького апеляційного суду подала чергове клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку зі станом здоров`я.

При цьому апеляційний суд зауважує, що учасником справи надано непереконливі, сумнівні докази поважності причин свого нез`явлення до суду.

Тому апеляційний суд відмовляє в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи 09 січня 2026 року, не визнає його обґрунтованим.

Наведене дає підстави для висновку, що суд ужив передбачених законом заходів для забезпечення участі в розгляді справи ОСОБА_1 , однак вона фактично відмовилася від реалізації вказаного права та не проявила зацікавленості у якнайшвидшому розгляді апеляційної скарги, яка, окрім іншого, стосувалася відновлення її порушених прав.

Аналогічна процесуальна поведінка ОСОБА_1 щодо неодноразового нез`явлення в судові засідання була і в місцевому суді.

Апеляційний суд розцінює таку поведінку, як зловживання своїми правами.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на необхідність дотримання передбачених законом розумних строків розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд уважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, за таких обставин з метою дотримання розумних строків її розгляду, нез`явлення до суду ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи в її відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України (далі - Правила), а особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.п.1.3, 1.9).

Згідно з п.2.5 Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, - визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджена зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №360549 від 13 червня 2025 року, де зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого виявлено такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці;

- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з яким у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці;

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, яким було зафіксовано всі обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 та факт дотримання працівниками поліції вимог закону; зокрема, водію було неодноразово запропоновано на місці зупинки та в медичному закладі пройти огляд на стан сп`яніння, на що остання відмовилася.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного вищевказаною інструкцією.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідала обстановці) свідчили, що остання може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керувала транспортним засобом.

З відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння, однак на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на місці зупинки чи проїхати до медичного закладу, вона відмовилася, її поведінка не відповідала обстановці.

Проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не знайшли свого підтвердження посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та не було роз`яснено прав та процедуру освідування.

Необґрунтованими є твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, а відповідно не вчиняла правопорушення.

Такі доводи спростовуються відеозаписом з місця події, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Цим доводам місцевий суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена в мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу.

Невизнання вини розцінюється як форма умисного уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

Наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а саме факт керування транспортним засобом за її, як водія участі, вчинення ДТП, спроба втечі, її розмову з працівником поліції, де на запитання працівника поліції «пред`явіть документи, Чи вживали спиртні напої?», ОСОБА_1 відповіла, що вживала спиртні напої.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Доводи апеляційної скарги спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак