Справа№ 953/7687/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., прокурора Курченко І., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від сьомого управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянка України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи секретарем судового засідання Другого апеляційного адміністративного суду, являючись відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме 28 лютого 2025 року о 11 годині 53 хвилин без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2023 рік, яку повинна була подати до 01 квітня 2024 року.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшли до Київського районного суду м. Харкова 24 липня 2025 року від сьомого управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2025 року справа передана на розгляд судді Глос М.Л.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 16.12.2025 № 2669/0/15-25 ОСОБА_2 звільнена з посади судді Київського районного суду м. Харкова, у зв`язку з чим невирішена справа № 953/7687/25 передана на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2025 року справа передана на розгляд судді Кіндер В.А.

У судовому засіданні прокурор вважала доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, посилаючись на обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнала свою провину у скоєному адміністративному правопорушенні. Вважає, що ця справа повинна бути закрита у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутня вина у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення. Пропуск строку подання декларації обґрунтований тим, що ОСОБА_1 у відповідний період перебувала у декретній відпустці. На території України діє правовий режим воєнного стану. Вказанні обставини супроводжувалися тривалими відключеннями електропостачання, суттєвими обмеженнями доступу до цифрових сервісів, а також значним психоемоційним навантаженням, спричиненим збройною агресією російської федерації, що об`єктивно впливало на можливість належної організації та своєчасного подання електронної декларації. Окрім того, діяння вчинене ОСОБА_1 є малозначним, не спричинило жодних збитків, а тому наявна можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Тимошенко Л.В. подала 08 січня 2026 року через систему «Електронний суд» заяву, яка містила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вбачається наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до наказу керівника апарату суду від 09.01.2019 №0405/49 ОСОБА_1 з 11 січня 2019 року призначено на посаду секретаря судового засідання Другого апеляційного адміністративного суду, зі збереженням 9 (дев`ятого) рангу державного службовця, який присвоєний Ковальчук А.С. 13 жовтня 2016 року.

Присяга Державного службовця ОСОБА_1 , до зміни прізвища ОСОБА_3 , склала 13 жовтня 2016 року.

Згідно із наказом виконуючого обов`язки керівника апарату суду від 09.01.2019 №0405/49 ОСОБА_1 з 08 червня 2022 року по 15 квітня 2025 року надано відпустку для догляду за дитиною ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до досягнення нею трирічного віку.

Наказом Керівника апарату суду від 13 лютого 2025 року № 2.2-05/157 надано ОСОБА_1 з 16 квітня 2025 року по 15 квітня 2026 року відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку з потребою її доньки у домашньому догляді.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік 28 лютого 2025 року о 11 годині 53 хвилин.

Відповідно до положень абзацу першого приміток до статті 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з п.п. «в» п.1 ч.1. ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» особами, які уповноважені на виконання функцій держави є, зокрема, державні службовці.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Зважаючи на встановлені обставини, з урахуванням п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та абзацу першого примітки до ст. 172-6 КУпАП, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є суб`єктом декларування, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно вона є особою, яка несе відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а в її діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Винна ОСОБА_1 належним чином підтверджена: наказом керівника апарату суду від 09.01.2019 №0405/49, відповідно до якого ОСОБА_1 з 11 січня 2019 року призначено на посаду секретаря судового засідання Другого апеляційного адміністративного суду, зі збереженням 9 (дев`ятого) рангу державного службовця; присягою Державного службовця від 13 жовтня 2016 року; відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до яких ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік лише 28 лютого 2025 року о 11 годині 53 хвилин, відомостями протоколу №455 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 22.07.2025.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і через необережність. При цьому в диспозиціях частини першої третьої статті 172-6 КУпАП форма вини не конкретизована (окрім опосередкованої вказівки на завідомість у ч. 4 ст. 172-6 КУпАП). Зважаючи на викладене, суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 , що адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП може бути вчинене виключно у формі прямого умислу.

Особиста неуважність ОСОБА_1 , легковажне ставлення до своїх обов`язків, передбачених законом, не свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення і не можуть слугувати підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке настає за сам факт несвоєчасного подання декларантом без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, незалежно від наявності спричиненої шкоди та усвідомлення суб`єктом декларування наявності у себе такого обов`язку.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, які б доводили, що пропуск встановленого строку декларування здійснений ОСОБА_1 з поважних причин.

Щодо доводів сторони захисту про малозначність інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 22 КУпАП, при малозначності правопорушення суддя може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, проте законодавство не містить їх або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність.

Положеннями статті 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Профілактика правопорушень, пов`язаних з корупцією, в загально визначеній політиці держави має попереджувальний та преюдиціальний характер в такому вкрай негативному для суспільства явищі, як корупція. З огляду на наведене дії, за які передбачена відповідальність главою 13-А КУпАП, не можуть визнаватися малозначними в сенсі ст. 22 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Факт виявлення порушення - це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення

Чинне законодавство не визначає того, що слід розуміти під днем виявлення правопорушення, а тому відповідне поняття належить до оцінних.

Початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов`язувати з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід також вважати і день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

Щодо доводів прокурора про те, що строк виявлення правопорушення обумовлюється датою складання адміністративного протоколу (узагальнюючий висновок, викладений у листі Верховного Суду від 09.04.2021 № 1089/0/2-21), то, суд зауважує, що відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються іншими судами висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, при застосуванні таких норм права.

Зі змісту листа №16717/02-2025 від 02.05.2025, адресованого начальникові сьомого управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції, вбачається, що орган, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, отримав відомості про можливе вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 05 травня 2025 року. Зважаючи на те, що сьоме управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції отримало лист про можливе вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 05 травня 2025 року, то суд вважає, що днем виявлення правопорушення слід вважати саме 05 травня 2025 року.

Водночас, матеріал справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшов відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями до судді Київського районного суду м. Харкова Кіндера В.А. 18 грудня 2025 року, тобто із пропуском встановленого ст. 38 КУпАП шестимісячного строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова (ст. 289 КУпАП).

Повний текст постанови складено 12.01.2026.

Суддя Кіндер В.А.