Провадження №: 3-в/336/7/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши клопотання відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про вирішення питання щодо виконання постанови суду від 31.07.2025 року № 336/4993/25, пр. 3/336/3403/2025,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківскього районного суду м.Запоріжжя від 31.07.2025 року у справі № 336/4993/25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 3 (три) доби.

Надалі до суду надійшло вказане клопотання. В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_1 , був призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому наразі є військовослужбовцем. За приписами ст. 15 КУпАП до військовослужбовців не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. Тому автор клопотання просить замінити адміністративне стягнення.

В судові засідання ОСОБА_1 , представник відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області не з`являлися.

Дослідивши клопотання, матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

За приписами ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, посадовими особами та громадянами.

Виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є завершальною стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення, зміст якої полягає в практичній реалізації обмежень особистого, морального і матеріального характеру,передбачених призначеним правопорушнику стягненням.

За змістом ст. 327 КУпАП осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП, до військовослужбовців не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Проте перелік питань, пов`язаних із виконанням постанов, викладений вглаві 25 КУпАП, зокрема відстрочка, припинення, давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, серед них питання щодо заміни адміністративного арешту іншим адміністративним стягненням, не передбачено.

За таких обставин, при розгляді даного клопотання, суддя вважає за необхідне застосувати аналогію права, а самест. 537 КПК України, оскільки КУпАП не врегульоване питання щодо заміни адміністративного арешту іншим.

Так, відповідно до п. п. 10, 14 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті57, частини першої статті58, частини першої статті 62 КК України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За приписами ст. 305 КУпАП, контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Однією із важливих складових принципу правової визначеності та основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

У рішенні Конституційного Суду України від № 15-рп/2004 від 02.11.2004 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 8Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті, перед усім, ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

За наведеного, суддя, з метою забезпечення виконання судового рішення, вважає за необхідне клопотання відділу поліції № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області задовольнити частково, застосувати аналогію закону та замінити ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на більш м`яке у виді штрафу в межах санкції ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст. 304 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про вирішення питання щодо виконання постанови суду від 31.07.2025 року № 336/4993/25 пр.3/336/3403/2025 - задовольнити.

Замінити невідбуте адміністративне стягнення, накладене постановою Шевченківскього районного суду м.Запоріжжя від 31.07.2025 у справі № 336/4993/25 на ОСОБА_1 у виді 3 діб адміністративного арешту на штраф у розмірі 7 (сім) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень.

(Отримувач - УК у Шевч.р-ні м.Зап./Шевч./21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37941997, Код банку отримувача (МФО) - 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN) - UA0008479, Код класифікації доходів бюджету- 21081100, призначення платежу: Адміністративні штрафи та інші санкції № 336/4993/25 (державний бюджет).

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Боєв