Справа № 128/3970/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2026 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Карпінської Ю.Ф.,

розглянувши адміністративний матеріал, що поданий Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

27.09.2025 о 16 год 20 хв у с. Вінницькі Хутори по вул. Шевченка, Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом 2ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР».

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що не потрібно проводити фіксування судового засідання технічними засобами. Суду пояснив, що у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, він не визнає, транспортним засобом він не керував, у лікарні не зміг здати аналіз, так як у туалет він не хотів, довго він чекати не міг, бо поспішав, крім того, він має проблеми зі здоров`ям.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Макаренко О.О. у судовому засіданні 14.01.2026 зазначив, що відмовляється від свого клопотання про фіксування судового засідання технічними засобами. Заявив усне клопотання про закриття провадження у справі. Суду зазначив, що усі докази винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мають бути надані працівниками поліції, однак не надано доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він через проблеми зі здоров`ям не зміг здати аналізи. ОСОБА_1 мала бути запропонована альтернатива, він міг здати інші аналізи, однак лікар цього не запропонував. Лікар, яка проводила огляд на стан наркотичного сп`яніння, не пройшла тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством, а тому не була уповноважена на проведення такого огляду. Тому просив закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та усне клопотання його захисника про закриття провадження у справі, оглянувши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Згідно із статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У частині п`ятій статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій це особа, яка керує транспортним засобом.

У частині першій статі 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин першої та другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У частині третій статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Так, згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.

З долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №466850 від 27.09.2025 відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського убачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 погодився. У подальшому, перебуваючи у приміщенні лікарні, ОСОБА_1 намагався здати біологічне середовище (сечу), однак, за його словами, зробити цього не зміг. Після цього лікар неодноразово повідомляв ОСОБА_1 про те, що слід зачекати, попити воду та, за необхідності, прийняти сечогінний препарат, однак від такої пропозиції ОСОБА_1 відмовився. Ще через деякий час ОСОБА_1 повідомив лікарю, що він поспішає, на що лікар наполягала на необхідності проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння з метою спростування його перебування у такому стані. У подальшому ОСОБА_1 зазначив, що він уже запізнюється та запитав, що йому робити. Лікар повідомила, що у разі його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння працівниками поліції буде складено протокол за статтею 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 зазначив «ну то давайте я відмовлюся, я запізнююся».

Суд критично сприймає пояснення ОСОБА_1 , які він надавав суду, про те, що «він не керував транспортним засобом», та розцінює це як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції жодного разу не заперечив факт керування транспортним засобом та спочатку погодився на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, наявність його підписів у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №466850 від 27.09.2025, у якому стверджується факт керування ним 27 вересня 2025 року о 16 год 20 хв у с. Вінницькі Хутори по вул. Шевченка, Вінницького району Вінницької області транспортним засобом «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 , свідчить про те, що ОСОБА_1 погодився із викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення обставинами та засвідчив, що внесені до нього відомості правильні.

Більше того, з відеозапису з бодікамери судом установлено, що у транспортному засобі «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 перебувало лише двоє осіб, один з яких (невстановлена особа чоловічої статі) сидів на пасажирському сидінні.

Також сторона захисту у судовому засіданні зазначала про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказані доводи, на переконання суду, спростовуються дослідженим відеозаписом, де зафіксовано, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим та обізнаним про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, свідомо відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначивши про це без жодного тиску чи примушування з боку службових осіб та/або лікаря закладу охорони здоров`я.

Більше того, установлено, що лікар навпаки переконував ОСОБА_1 все ж пройти огляд на стан сп`яніння з метою спростування факту перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Такі обставини, на думку суду, свідчать про свідому, вольову дію особи ОСОБА_1 , який, будучи повідомленим про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, не бажав підтвердити те, що будь-які наркотичні засоби він не вживав, а надав перевагу своїм особистим обставинам, вказавши, що він поспішає.

Слід також зазначити, що суд не бере до уваги доводи сторони захисту про те, що «лікар, яка проводила огляд на стан наркотичного сп`яніння, не пройшла тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством, а тому не була уповноважена на проведення такого огляду», оскільки у даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто у результаті лікар не проводила огляд особи через небажання ОСОБА_1 це робити, що й стало підставою для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сукупність вказаних вище обставин повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Установлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №466850 від 27.09.2025 складено у відповідності до вимог статті 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі відповідно до встановлених норм, зокрема, як водій проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані сп`яніння, або підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про його особу, суд вважає з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так й іншими особами нових правопорушень, необхідним визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, і саме такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення скоєного ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначається станом на 1 січня календарного року. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись статтями 40-1, 130, 268, 284, 294 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Усне клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Макаренка О.О. про закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ