Справа № 439/2366/25
Провадження № 3/439/9/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 року місто Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Войтюк Т.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не відоме,

за ст. 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №503665 від 05.11.2025 року, складеного о 00:59:30 год, ОСОБА_1 04.11.2025 року о 21:48 год в м. Броди по вул. Гончарська, 13 скоїв дорожно транспортну пригоду, залишив місце скоєння пригоди, чим порушив п.2.10.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судове засідання з`явився захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Онищук Т.Н., який в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У поданому до суду клопотанні захисник стверджує, що у справі відсутні докази, які б підтверджували факти викладені у протоколі.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У Постанові Верховного суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17 зазначено, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Тобто в даному випадку обов`язок щодо збирання доказів покладається на працівників поліції. Докази, які працівники поліції вважали за необхідне долучити до матеріалів справи, направленні в суд разом із протоколом про адміністративне правопорушення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. TheUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР).

У пункті 1.10 ПДР України зазначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2. 10. а ПДР).

Відповідно до диспозиції ст. 122-4 КУпАП адміністративним правопорушенням є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відтак, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.10.а ПДР, коли вона керувала транспортним засобом, причетна до ДТП та залишила місце ДТП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , за ст. 122-4 КУпАП суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ № 503665 від 05.11.2025 року; схему місця ДТП, яка сталася 04.11.2025 о 21:48 год в м. Броди, вул.. Гончарська, 13, письмові пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_3 , Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.11.2025 щодо ОСОБА_1 , Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.11.2025 щодо ОСОБА_3 , копія Постанови серія ЕНА №6086636 від 05.11.2025, копія Протоколу серія ЕПРІ № 503661, копія Протоколу серії ЕПР1 № 503653.

Відповідно до ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кіно зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , порушив п. 2.10.а ПДР, а саме залишив місце ДТП.

Отже, суб`єктом такого правопорушення може бути лише водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Відповідно до схеми місця ДТП, яка мала місце 04.11.2025 о 21:48 год у м. Броди, по вул. Гончарській 13, у автомобіля Nissan Note, н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 виявлено пошкодження бампера, кріплення бампера.

З досліджених в судовому засіданні письмових пояснень ОСОБА_2 встановлено, що 04.11.2025 приблизно о 21:48 год, він побачив через вікно як автомобіль марки ВАЗ 2108 або 2109 чорного кольору здійснював рух заднім ходом та здійснив зіткнення з його автомобілем марки Нісн Ноте н.з. НОМЕР_1 , який запаркований біля будинку № 13, після чого даний автомобіль зник з місця події.

З даних письмових пояснень ОСОБА_2 не встановлено, що саме автомобіль марки ВАЗ 2109, реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 причетний до зіткнення з автомобілем марки Нісан Ноте н.з. НОМЕР_1 , яке мало місце об 04.11.2025 о 21:48 год по вул. Гончарській у м. Броди.

Також, з досліджених в судовому засіданні письмових пояснень ОСОБА_3 , від 04.11.2025, доданих до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, останній підтвердив, що 04.11.2025 приблизно о 22:10 год до нього додому прийшов ОСОБА_1 та попросив завезти його до дому на його автомобілі, оскільки він вживав алкоголь. На момент зупинки працівниками поліції транспортного засобу ВАЗ 2109, який належить ОСОБА_1 , функції водія виконував він, а не ОСОБА_1 .

Будь яких доказів, на підтвердження факту керування автомобілем ВАЗ 2109, реєстраційний номерний знак: НОМЕР_2 04.11.2025 о 21:48 год по вул. Гончарській у м. Броди, ОСОБА_1 та вчинення ним зіткнення з автомобілем належним ОСОБА_2 суду не надано.

З урахуванням встановлених обставин справи та перевірки їх наданими доказами, суд дійшов висновку про те, що факт залишення місця ДТП, яке сталося 04.11.2025 року об 21:48 год в м. Броди, вул. Гончарська, 13, ОСОБА_1 та вчинення ним порушення п.2.10.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП не встановлено.

Так, Європейський суд з прав людини дотримується у своїх рішеннях позиціїтого, що суд має право обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Таким чином суд доходить до висновку, що за результатами дослідження усіх поданих Національною поліцією доказів у сукупності та взаємозв`язку, в діях ОСОБА_1 не встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушенн я.

Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.Л. Войтюк