Справа № 642/7398/25
Провадження № 3/642/121/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2026 року суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши матеріал, який надійшов з відділення поліції № 1 (з обслуговування залізничної станції) ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173-1 КУпАП,

у с т а н о в и в :

09 листопада 2025 року приблизно о 06 год. 00 хв. 07 год 05 хв. ОСОБА_1 знаходилась в залі очікування вокзалу станції «Харків-Пасажирський» за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, б. 1 та вголос поширювала неправдиві чутки, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку, повідомляючи, що території України розподілить рф та США, про те, що в усіх лікарнях відсутнє медичне забезпечення, що усі особи у зговорі з американським бізнесом та олігархічним кланом, маючи на увазі підприємців та бізнесменів, та інші подібні дії, які пов`язані з бомбардуванням України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-1 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явилася, про дату та час розгляду повідомлялася своєчасно та належним чином, заяви про відкладення розгляду справи суду не надавала.

В пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно положень ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ст. 173-1 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Відповідно до положень ч.2 ст. 268 КУпАП, до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.173-1 КУпАП не передбачена можливість застосування примусового приводу.

Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення, дані фото, дані рапортів, дані письмових пояснень, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, виходячи з такого.

Як вбачається з диспозиції ст. 173-1 КУпАП, відповідальність передбачена за поширювання неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у поширюванні неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку. Неправдивими чутками слід вважати будь-яке повідомлення переважно усного характеру про будь-кого та будь-що, що суперечить (не відповідає) дійсності (формальний склад). Неправдивими чутками є вістка, повідомлення про кого, що-небуть, які суперечать (не відповідають) дійсності (правді, істині). Предметом таких чуток (повідомлень) можуть бути факти, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

При цьому громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей.

Термін «паніка» визначається як психічний стан людей несвідомий, нестримний страх, викликаний дійсною чи уявною небезпекою, що охоплює людину чи багатьох людей, неконтрольоване прагнення уникнути небезпечної ситуації.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП є наслідки у виді гіпотетичної можливості викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Тому, саме по собі поширення неправдивих чуток, яке не викликало і не могло викликати паніки чи призвести до порушення громадського порядку не становитиме порушення ст.173-1 КУпАП.

Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 696684 від 09 листопада 2025 року не вбачається, яким чином дана інформація могла спричинити наслідки у виді паніки серед населення чи порушення громадського порядку.

З урахуванням наведеного, вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення об`єктивна сторона правопорушення не розкрита.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 173-1 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу та необережності.

Стаття 62 Конституції України визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Як убачається з досліджених судом протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів долучених до нього, орган, що склав вказаний протокол вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП у самому факті висловлювання оціночних суджень. В той же час, самі по собі висловлювання, будучи формою публічної незгоди із політичною ситуацією в країні, очевидно не містить у собі жодних чуток, які могли б викликати паніку серед населення. Так само, як не містять матеріали справи про адміністративне правопорушення і доказів того, що ОСОБА_1 , висловлюючись вголос, якимось чином порушувала громадський порядок.

Суд вважає за необхідне звернути окрему увагу на те, що адміністративна відповідальність носить персональний характер та не може бути застосована до особи, чия безпосередня дія або бездіяльність не містить ознак діяння, що може бути кваліфіковано, як адміністративне правопорушення.

Верховий Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення Конституції України, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження поширення ОСОБА_1 неправдивої інформації, що викликала паніку серед населення та порушила громадський порядок, тому суд не вбачає підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст. 173-1 КУпАП та провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, за обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, судом враховано, рішення ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013р., у якому суд зазначив, що у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Керуючись статтями 27, 33, 173-1, 247, 254, 256, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 173-1 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Холодногірський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови або у разі її перегляду Харківським апеляційним судом з дня винесення постанови.

Суддя