Справа № 215/8796/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Демиденко Ю.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КпАП України,-

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496939 від 28.10.2025, водій ОСОБА_1 28.10.2025 о 23-20 год. біля будинку №103 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області керував автомобілем Skoda Fabia н/з НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя; порушення мови. Від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 вину не визнав, просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення через те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно із відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння зокрема запах алкоголю з порожнини рота, на що останній зазначив, що алкогольні напої не вживав та згодний пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів (clip-0). Проте, через декілька хвилин, іншій працівник поліції перевірив зіниці очей ОСОБА_1 на реакцію на світло та повідомив, що у нього вже наявні ознаки наркотичного сп`яніння (clip-0).

Водночас, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496939 від 28.10.2025 у ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння, як: поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя; порушення мови.

При цьому, на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поводився спокійно, ввічливо, адекватно, чітко та по суті відповідав на поставлені працівником поліції запитання, пред`явив для огляду водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.5).

Також, на вищевказаному відеозаписі відсутній факт перевірки пальців рук ОСОБА_1 на тремтіння, а колір обличчя візуально не відрізняється від коліру обличчя працівників поліції (а.с.5).

Суддя звертає увагу, що вимога про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не повинна ґрунтуватисьна формально зазначеному переліку ознак сп`яніння. Під час такої вимоги поліцейський повинен провести попередній огляд, повідомити особу про усі виявленіу неї ознаки сп`яніннята детально роз`яснитив чому вони полягають.

Але, як видно з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, поліцейським зазначена процедура не дотримана (а.с.5).

Крім того, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496939 від 28.10.2025 перелік виявлених у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння різниця з переліком таких ознак, зазначених в направленні на огляд до закладу охорони здоров`я (а.с.2) та рапорті працівника поліції (а.с.4).

Враховуючи викладене, існують обґрунтовані сумніви в законності вимоги поліцейського про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Також, відповідно до змісту направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я слідує, що ОСОБА_1 було доставлено на огляд у заклад охорони здоров`я працівником поліції, але на доданому до протоколу відеозаписі вказаний факт не зафіксований (а.с.2, 5).

Із викладеного слідує, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №496939 від 28.10.2025 не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ Надточій проти України (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні кримінальному обвинуваченню у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У своїх рішеннях Ірландія проти Сполученого Королівства від 18 січня 1978 року, та Коробов проти України від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на вищевикладене, у судді відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити факти та обставини, що вказували б на наявність в діях особи, відносно якої складено адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності належних доказів вини ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку щодо недоведеності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.245, 247 ч.1 п.1, 280 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня ухвалення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який ухвалив постанову.

СУДДЯ: