Провадження №3/751/155/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року місто Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Овсієнко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2025 о 09 год 07 хв в м. Чернігів по вул. Козацька, буд. 6, водій ОСОБА_1 керував т/з «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у лікаря нарколога КНП ЧОПНЛ ЧОР, відмовився, про відповідальність був попереджений. Правопорушення вчинено двічі протягом року за ст. 130 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

За даними фактами відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про день, час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку. Жодних клопотань на адресу суду не надходило.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час

та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Окрім того, суд враховує, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без її відкладення, а ОСОБА_1 не позбавлений права у разі незгоди з ним ініціювати його апеляційне оскарження.

Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе та необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи може призвести до уникнення винуватою особою відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складом адміністративного правопорушення, відповідно до ч.3 ст.130 КУпАП є дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних та досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 529325; відеозаписом до протоколу, відповідно до якого підтверджується факт керування ОСОБА_1 т/з «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану сп`яніння; постановою Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 12.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 та ч.3 ст. 130 КУпАП; постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 та ч.3 ст. 130 КУпАП; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02.12.2025; рапортом інспектора взводу № 2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП від 02.12.2025, які узгоджуються між собою та згідно ст.251 КУпАП є належними доказами в адміністративній справі.

Суд особливо звертає увагу на відеозапис з відео-реєстратора поліцейського, що є засобом об`єктивного контролю, оскільки не залежить від суб`єктивного сприйняття кожного з учасників події, і є достатнім доказом для прийняття несуперечливого рішення по справі.

Під час перевірки працівником поліції документів, спілкування з ОСОБА_1 у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів.

Після повідомлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на визначення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився як на місці за допомогою приладу Драгер, так і в лікаря-нарколога. При цьому поліцейським було роз`яснено про відповідальність за таку відмову.

Суд особливо звертає увагу не те, що мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до п.2.5 ПДР правового значення не мають, оскільки наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.3 ст.130 КУпАП.

Про існування будь-яких об`єктивних причин, які б перешкоджали пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер, так і в лікаря-нарколога, на вимогу працівників поліції перед складанням протоколу, водій не повідомляв.

Тобто, ОСОБА_1 , маючи об`єктивну можливість спростувати обґрунтовану підозру працівника поліції щодо наявності в нього реальних ознак алкогольного сп`яніння шляхом проходження відповідного огляду на місці за допомогою приладу Драгер, так і в лікаря-нарколога, без жодних переконливих пояснень відмовився від проходження огляду, що власне і становить об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд наголошує, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість працівників поліції, та ставили б під сумнів наявність підстав для складання адміністративного протоколу, під час розгляду справи не встановлено.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що водій ОСОБА_1 , будучи неодноразово притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, 02.12.2025, відмовившись на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, за що і повинен нести відповідальність, передбачену КУпАП.

Вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції даної статті.

Санкцією ст.130 ч.3 КУпАП також передбачено конфіскацію транспортного засобу.

Враховуючи, що автомобіль «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , яким здійснював керування ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 , конфіскацію транспортного засобу судом застосовано бути не може.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, ч. 3 ст. 130, 245, п. 7 ч. 1 ст. 247, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн 00 коп (отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0025001, КБКД: 21081300, призначення платежу*21081300, серія протоколу, № протоколу, ПІБ) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп судового збору (отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. К. Овсієнко