ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/772/25 Головуючий 1 інстанції: Овдієнко В.В.
Провадження №33/818/95/26 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Орла В.В. на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 07 березня 2025 року о 23-42 год. ОСОБА_1 в м.Зміїв Чугуївського району Харківської області по вул.Залізничній, 41, керував транспортним засобом «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції, які виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода) та вимагали від нього проходження огляду на стан сп`яніння. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Орел В.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що працівники поліції встановили особу, яка керувала транспортним засобом на підставі даних страхового полісу СФ «Оранта», а не паспорту громадянина України; не роз`яснили права таобов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП;не залучали свідків. Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення не є безперечним доказом по справі. Зазначив, що надані відеозаписи є недопустимим доказом, оскільки не містять відображення цілісної картини події і обстановки.

Позиції учасників апеляційного провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисник Орел В.В., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а тому апеляційний розгляд відбувся за їх відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265421 від 08 березня 2025 року;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-постановою серії ЕНА №4220868 від 08 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП;

-рапортом інспектора СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Величка М.А.;

-довідкою інспектора САП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області К.Приходько;

-даними відеозаписів з місця події від 08 березня 2025 року.

Доводи апеляційної скарги захисника Орла В.В. про порушення працівниками поліції процедури встановлення особи ОСОБА_1 позбавлені підстав, з огляду на наступне.

З наданих відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що водій транспортного засобу «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поліцейським представився як ОСОБА_1 та підтвердив, що в страховому полісі СФ «Оранта» вірно вказані відомості про його особу (диск « ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП», відеозаписи VID15F-00-0045, VID15F-00-0045).

До того ж, даних про скасування постанови серії ЕНА №4220868 від 08 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисником Орлом В.В. не надано, і матеріали провадження їх не містять.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у вказаному місці.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі на не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, суперечать даним відеозаписів з місця події від 08 березня 2025 року (диск « ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП», відеозапис VID04F-00-0061).

Твердження захисника Орла В.В. про недопустимість наданих відеозаписів, в якості доказу, через те, що вони не містять цілісної картини події і обстановки, є необґрунтованими.

Зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зазначає, що виходячи з приписів ч.2 ст.266 КУпАП якщо під час проведення огляду особи поліцейський застосовує технічний засіб відеозапису, залучення свідків не є обов`язковим і саме за таких обставин здійснювалася процедура фіксування цього адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість підтверджується саме сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, а не лише взятим окремо доказом.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Орла В.В. залишити без задоволення, а постанову Зміївського районного суду Харківської області від 30 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня