Справа № 357/257/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2026 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Руслан Озадовський розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Міністерства Оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, командира 4 зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу 3 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

за участю особа, яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2 ,

У С Т А Н О В И В:

Командир 4 зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу 3 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 , у період з 31.12.2025 по 03.01.2026 недбало ставився до обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, а саме перебував в неадекватному стані у зв`язку з вживанням алкогольних напоїв, що спричинило підрив боєздатності мобільної вогневої групи, оскільки сержант ОСОБА_1 являється за посадою командиром відділення, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що після отримання звістки про загибель племінника, нічого не пам`ятає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 сатті 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Суб`єктами даного адміністративного правопорушення є військові службові особи.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

Відповідно до ст. 11, 13, 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України", особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Дослідженими по справі доказами підтверджується протиправна поведінка військовослужбовця ОСОБА_2 в частині сумлінного виконання військового обов`язку, а саме сержант ОСОБА_1 , у період з 31.12.2025 по 03.01.2026 недбало ставився до обов`язків військової служби, а саме перебував в неадекватному стані у зв`язку з вживанням алкогольних напоїв що спричинило підрив боєздатності мобільної вогневої групи, оскільки сержант ОСОБА_1 являється за посадою командиром відділення, що свідчить про недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, а, отже, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення встановлена матеріалами адміністративної справи, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення КИБ №1 від 09.01.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , актом № 394, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 .

Суддя, розглянувши протокол та додані до нього документи, заслухавши ОСОБА_1 , вважає, що останній своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Призначаючи стягнення враховуються дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, суддя вважає за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись статтями 221, 283, 284 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяРуслан ОЗАДОВСЬКИЙ