Номер провадження 3/524/104/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області Олейнікова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено ,що 07.10.2025 року о 22 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , будучи особою, яка піддавалась адміністративному стягненню за ст.173-2 ч.3 КУпАП, згідно постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 10.09.2025 року, повторно протягом року, вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме, застосував силу, завдавши останній подряпину на руці, чим завдав шкоди фізичному здоров`ю.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, судові повістки, які направлялись йому за адресою зазначеною в протоколі, повернулись в провадження суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.19).

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи Автозаводським районним судом м.Кременчука, про що мається інформація на веб сайті Автозаводського районного суду м.Кременчука (https://av.pl.court.gov.ua/sud1601/gromadyanam/csz/), вжив заходів для явки до суду, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що здійснюється з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним та враховуючи, що згідно ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачена ст.173-2 ч.3 КУпАП не відноситься до категорії справ, при розгляді якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності порушника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП про адміністративні правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Згідно ст.173-2 ч.3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст.173-2 ч.1 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Із постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 10.09.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки 13.07.2025 року, він вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 та на нього була накладено адміністративне стягнення за ст.173-2 ч.3 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1020 грн., оскільки раніше, ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП, згідно постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.08.2024 року (а.с.12).

Як вбачається із постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19.08.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 26.06.2024 року він вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 (а.с.20).

Повторним відповідно до ст. 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Отже, те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Повторність вчинення протягом року аналогічного правопорушення повинна безумовно підтверджуватися безпосередньо самою постановою про накладення адміністративного стягнення, яка має бути посвідченою належним чином, зокрема, повинна бути належним чином посвідчена та містити інформацію про набрання чинності, а також суду повинна бути надана інформація, що вказана постанова не оскаржувалась чи навпаки.

На підставі вищевикладеного , суд приходить до висновку , що в діях ОСОБА_1 щодо вчинення ним домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 07.10.2025 року, відсутня кваліфікуюча ознака повторності, яка передбачена ст.173-2 ч.3 КУпАП, так як протягом року ОСОБА_1 не притягався до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбаченого частинами першою або другою статті 173-2 КУпАП та не піддавався за ці дії адміністративному стягненню.

Також, суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.213, 221 КУпА, є лише розгляд справи. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення,яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, оцінюючи фактичні дані, які наявні в матеріалах справи, суддя не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення повторно протягом року порушення передбаченого частинами першої або другої цієї статті.

Відповідно до ст. п.1 ч. 1 ст.247 провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях , в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене та на зазначений конституційний припис, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247,251,280,ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- , -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в Полтавський апеляційний суд через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя Ганна ОЛЕЙНІКОВА