Справа № 462/9264/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2026 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, місце праці: керівник ТОВ «С-Продукт», , юридична адреса: м. Львів,

вул. Городоцька, 162/3

за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «С-Продукт», місцезнаходження якого за адресою: м. Лвьів, вул. Городоцька, 162/3, допустила порушення термінів сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, що підлягає сплаті юридичними особами, чим порушила вимоги п. 57.1. ст. 57, п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами і доповненнями та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 , повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомлено, хоча судом вживались заходи для належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце судового розгляду справи, шляхом надсилання за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення рекомендованою кореспонденцією судових повісток, однак як вбачається із конверта, який повернувся на адресу суду неврученим адресату та трекінгу поштового відправлення з офіційного вебсайту Укрпошта, судова кореспонденція, яка скеровувалась судом ОСОБА_1 повернута на адресу суду без вручення адресату у зв`язку із «закінченням терміну зберігання» та «відсутністю адресата за вказаною адресою». За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Крім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, відтак із врахуванням вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 163-1 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 163-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 011833/1696/Ж13/13-01-04-06 від 19.11.2025, та Актом про результати камеральної перервірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 07.11.2025 № 51097/13-01-04-06.

Аналізуючи докази у вказаній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, доведена повністю.

Відтак, із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із встановленими обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на час надходження справи до суду в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесять п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 гривень судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/9264/25.

Суддя Б.М. Гедз