П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Сидоренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2025 року, о 22 години 43 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Слов`янськ Донецької області, по вул. Поштова, біля буд. 74, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу проводився за допомогою газоаналізатору Alkotest DRAGER 6820, який показав позитивний результат 0,86 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

05 травня 2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Прокопцева С.В. до суду надійшло письмове клопотання в якому він просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Так, у вказаному клопотанні зазначено що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Проте в даному випадку ОСОБА_1 не відстороняли від керування автомобілем (підтверджень цьому немає, ані розписок про передачу авто ані актів про тимчасове вилучення), йому лише запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, не пояснили, що це його обов`язок, навіть після незгоди з результатами огляд не проводився у закладі охорони здоров`я, при огляді були відсутні свідки. Наведене свідчить про порушення порядку огляду, що відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення має наслідком його недійсність. Огляд водія на стан сп`яніння (алкогольного чи наркотичного чи іншого сп`яніння) повинен був проводитися поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, під час якого поліцейський повинен застосувати технічні засоби відеозапису або провести огляд у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами огляд провести в закладах охорони здоров`я. Крім того, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу. Відповідно до частини третьої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави для такої зупинки. Огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння, з точки зору ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, оскільки не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу. Обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні. Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія». Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , з протоколом про адміністративне правопорушення він категорично не згоден, від проходження алкотеста «Драгер» він не відмовлявся, але після того, як алкотестер «Драгер» надав результат, з яким він був незгоден та висловив свою незгоду співробітникам поліції, але даний факт був проігнорований співробітником поліції та він наполягав на проходженні тесту на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Однак співробітники поліції відверто проігнорували його прохання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Вважає, що відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, вищевказані відеозаписи виготовлені з порушенням розділів ІІ,III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» яким передбачено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. На диску, наданому в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, містяться декілька файлів відеозапису, зі змісту яких вбачається, що відеозапис переривався. Крім «сумнівних» відеозаписів, інших доказів до протоколу не додано. Свідки правопорушення взагалі відсутні. Відсутнє також письмове направлення до закладу охорони здоров`я, як вимагає Інструкція та ст.266 КУпАП. Більш того, проаналізувавши диск з відеозаписом вбачається неповноцінна відеофіксація, що ставить під сумніви повноту зафіксованої події за участю ОСОБА_1 . Щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП. Військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння і тому за приписами ч. 3 ст. 266- 1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. Цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Адвокат Прокопцев С.В. в судове засідання 29.05.2025 року не з`явився, хоча про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак 29 травня 2025 року подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він в цей час буде приймати участь в слуханні іншої справи в Дніпровському апеляційному суді кримінальної справи № 310/5572/19, суддя Круподеря Д.О. Розгляд справи було відкладено.

Адвокат Прокопцев С.В. в судове засідання 25.09.2025 року не з`явився, хоча про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак 25 вересня 2025 року подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з технічною неможливістю слухати справу (відсутній Інтернет та електроенергія). Розгляд справи було відкладено.

Адвокат Прокопцев С.В. в судове засідання 14.01.2026 року не з`явився, хоча про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак 14 січня 2026 року подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з технічною неможливістю слухати справу (відсутній Інтернет та електроенергія).

У даному випадку останнє звернення про перенесення розгляду справи розцінено, як необґрунтоване та таке, що спрямоване на затягування розгляду справи і недотримання строків, визначених ст. 38 КУпАП, слід зазначити, що судом неодноразово відкладено розгляд справи для забезпечення явки в судове засідання ОСОБА_1 та його представника, а тому подана заява представника - адвоката Прокопцева С.В. про відкладення розгляду справи від 14 січня 2026 не підлягає задоволенню.

При цьому, додатково враховано практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі, а також із урахуванням рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Слід також зазначити, що ані ОСОБА_1 ані його представник не були позбавлені можливості приймати участь у судовому засіданні безпосередньо у приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області або в режимі відеоконференції, мали достатньо часу для висловлення своєї позиції в письмовому вигляді та надали до суду письмове заперечення з обґрунтуванням своєї позиції по справі, однак жодного разу не з`явилися до суду.

За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності та її представника з урахуванням раніше поданих письмових заперечень

Крім того, представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Прокопцев С.В. 01 серпня 2025 року до суду надав заяву, в якій просив слухати справу без його участі та без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Наполягав на задоволенні клопотання про закриття провадження у повному обсязі.

06 грудня 2025 року на адресу суду від адвоката Прокопцева С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про зупинення розгляду даної справи, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, що відповідно до ст. 335 КПК України, є підставою для зупинення судового провадження до моменту звільнення останнього з військової служби.

Однак, суддя, розглянувши подане клопотання, приходить до висновку, що у задоволенні даного клопотання про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Положення КУпАП не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Також слід зазначити, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності залучила захисника та користується його допомогою, який в його інтересах має право надавати суду пояснення, клопотання та докази в наданій справі, що і здійснюється адвокатом Прокопцевим С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , що в свою чергу спростовує порушення права на доступ до суду, передбачене ст. 6 ЄКПЛ.

Суд також зазначає, що статтею 38 КУпАП чітко визначені строки накладення адміністративного стягнення на особу, у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, при цьому, чинним КУпАП не визначено зупинення строків накладення адміністративного стягнення у разі зупинення провадження у справі. При цьому необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування провадження в стані невизначеності.

Тим більш, що можливе припинення провадження тягло би сплив строків накладання адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, що потягнуло би ухилення винних осіб від відповідальності, відсутність відповідного реагування держави на вчинення правопорушень, не виконання завдань провадження про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 1 КУпАП.

Вимоги КУпАП не передбачають зупинення провадження у справі щодо військовослужбовців, та у даному випадку було б доцільним керуватись аналогією закону найбільш наближеної категорії законодавства, а саме КПК України.

Так, вимоги ст. 335 КПК України зокрема передбачають,що у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Суд зазначає, що зупинення провадження у справі слід розглядати як тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду, спрямованих на вирішення питання по суті.

Рішення суду про зупинення провадження у справі має гуртуватись на об`єктивній неможливості її розгляду, викликаній неможливістю прибуття особи до суду, чи неможливістю у такої особи залучення захисника, адвоката, чи представника для захисту своїх інтересів, що суперечитиме ст. 55 Конституції України.

01.05.2022 року законодавцем були внесені зміни у чинний КПК України щодо зупинення кримінального провадження. У КУпАП такі зміни цим законом не були внесенні. Це свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до КПК України участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою на відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де визначено, що участь особи є обов`язковою тільки при розгляді певних справ про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими, ніж строки накладення адміністративного стягнення та порядок їх обчислення є різним.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Крім того суд наголошує, що військова спеціальність ОСОБА_1 (номер обслуги) не пов`язана з керуванням транспортними засобами, та потенційне рішення суду не вплине на проходження ним військової служби у контексті переваги суспільного інтересу під час захисту держави над порушенням ПДР.

Відтак зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав не передбачених КУпАП, не відповідає вимогам законодавства про адміністративні правопорушення.

Таким чином, зважаючи на відсутність процесуально-визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі, одночасно враховуючи, що введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та ін.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

?протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 984229 від 13 березня 2025 року, відповідно до якого 13 березня 2025 року, о 22 години 43 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Слов`янськ Донецької області, по вул. Поштова, біля буд. 74, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу проводився за допомогою газоаналізатору Alkotest DRAGER 6820, який показав позитивний результат 0,86 проміле. Від керування транспортним засобом відсторонений;

?рапортомполіцейського взводу № 1 роти № 4 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП сержантом поліції Лиманським О. від 13.03.2025 року, з якого видно, що 13 березня 2025 року, о 22 год. 43 хв., ним, під час несення служби, у м. Слов`янськ, був зупинений транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 згідно п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Зі згоди водія у встановленому законом порядку був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Alkotest DRAGER 6820, який показав позитивний результат 0,86 проміле;

?роздруківкою показів приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» тест № 811 від 13.03.2025 року, проведений стосовно ОСОБА_1 13.03.2025 року о 22 годині 53 хвилин, відповідно до якого результат тесту становить 0,86‰ (проміле). Заперечень та незгоди ОСОБА_1 з результатами показів роздруківка не містить;

?актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820». Результати огляду на стан сп`яніння: проба позитивна становить - 0,86‰ (проміле). ОСОБА_1 з результатами згоден, що підтвердив своїм підписом;

?свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1139 083 24 газоаналізатора Alcotest 6820 Зав. № ARHК-0037, чинне до 30 липня 2025 року. За результатами повірки якого встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019;

?відеозаписами, доданими до протоколу, з яких видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатораDrager на, що ОСОБА_1 погодився, в результат чого було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту ОСОБА_1 не оспорював. Також з відеозапису слідує, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, заперечень чи клопотання від водія ОСОБА_1 не надходило.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність його вини.

Доводи захисника Прокопцева С.В. щодо того, що при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння були відсутні свідки є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. При цьому, судом встановлено, що фіксування адміністративного правопорушення відбувалось за допомогою технічних засобів, а тому відсутність свідків не є порушенням норм чинного законодавства України.

Доводи захисника Прокопцева С.В. щодо того, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування автомобілем є необґрунтованими та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення в якому зафіксовано, що від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено. Посилання захисту на те, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом в порядку ч. 1 ст. 266 КУпАП та з цього приводу не був складений акт, не спростовують провину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З аналізу ч. 1 ст. 266 КУпАП видно, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

Відповідно до відеозапису бодікамер, працівники поліції дотримались вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, тобто відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Що стосується доводів захисника, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на військовослужбовця ОСОБА_1 , нібито, складено не уповноваженою на те особою та з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Твердження захисту, що огляд останнього на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП ґрунтуються на помилковому тлумаченні наведеної норми закону.

Крім того ОСОБА_1 не надано до суду доказів того, що він під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення виконував обов`язки військової служби. Суду не надані будь-які докази віддання ОСОБА_1 його командиром відповідного бойового наказу, які дозволили б встановити зміст такого наказу або принаймні факт його віддання. Крім того, останнього було зупинено працівниками поліції у м. Слов`янськ Донецької області, на значній відстані від зони безпосереднього ведення бойових дій, на легковому автомобілі із цивільними номерними знаками, належність якого будь-якому підрозділу ЗСУ не має підтвердження, що не узгоджується із доводами сторони захисту.

За приписами ст. 15 КУпАП, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці, військовозобов`язані несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено уповноваженою посадовою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП та підстав для визнання його недопустимим доказом суд не вбачає.

Також суд вважає безпідставними і доводи захисника Прокопцева С.В. що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави для зупинки транспортного засобу, оскільки відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» під час воєнного стану поліцейські наділені повноваженнями перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів.

Як зазначено у п. 7 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у випадках порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.

Подія даного судового розгляду відбулася 13 березня 2025 року (під час запровадження в Україні правового режиму воєнного стану), о 22 год. 43 хв., в м. Слов`янськ Донецькій області (під час дії в Донецькій області комендантської години, коли рух транспортних засобів забороняється), тому вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування суд вважає правомірними.

Доводи захисника Прокопцева С.В. щодо відсутності письмового направлення до закладу охорони здоров`я, як вимагає Інструкція та ст. 266 КУпАП, суд також вважає безпідставними з огляду на наступне.

Із дослідженого відеозапису подій, що мали місце 13.03.2025 року за участю ОСОБА_1 встановлено, що водій ОСОБА_1 був згоден з результатами огляду, який проводився поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, жодним чином не висловлював свою незгоду з результатами огляду. Натомість, поставив власний підпис про згоду з результатом проведеного огляду на стан сп`яніння в роздруківці результату показів приладу газоаналізатора Drager, відповідно до якої результат тесту становить 0,86 ‰ (проміле) та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Будучи ознайомленим з вказаним результатом, ні усно, ні письмово не вказував на жодні зауваження щодо незгоди з таким результатом огляду, а також, не вказував на порушення порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння з боку працівників поліції. Із врахуванням наведеного, підстав для проходження такого огляду в спеціалізованому закладі охорони здоров`я не було.

Твердження захисника про те, що відеозаписи є неналежними і недопустимими доказами, оскільки є не безперервними, не є слушними, оскільки відеозаписи є чіткими, змістовними та такими, що повністю відтворюють хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника.

Також відеозапис з бодікамери поліцейського містить всі необхідні реквізити, а саме, номер бодікамери, дату, час та координати запису.

З відеозапису видно, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, будь яких клопотання з цього приводу від ОСОБА_1 до працівника поліції заявлено не було. Крім того, протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та ОСОБА_1 повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність). Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Цей порядок при огляді на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був дотриманий.

Суд вважає, що викладені доводи сторони захисту у клопотанні про закриття провадження, протирічать встановленим судом обставинам на підтвердження вини ОСОБА_1 , заявлені та подані виключно для уникнення відповідальності.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином суд приходить до висновку, що дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом» підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 34, 35, 40-1, 124, 245, 280, 283-284 КУпАП, ПДР України, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м.Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області І.О. Сидоренко