ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до представлених матеріалів 23.12.2025 року о 13 год. 00 хв. по просп. Незалежності біля буд. №131, м.Ізмаїл Одеської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1. а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Підпунктом а п. 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Винні дії ОСОБА_1 підтверджені його поясненнями, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №548578 від 23.12.2025 року та іншими матеріалами справи.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дає підстави суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчинених правопорушень, особу винного, його майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує: особу правопорушника, який є неповнолітнім, характер вчиненого правопорушення та настання наслідків.

Згідно зі ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Судді районних, районних у місті чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років (ч. 1 ст. 221 КУпАП).

Згідно із ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодексу.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 суд враховує те, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП у віці 17 років, у зв`язку з чим в силу ч. 1 ст. 13 КУпАП відносно нього мають бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, з урахуванням чого, відповідно до ст. 24-1 КУпАП, суд застосовує до нього захід впливу у виді попередження в наслідок чого, судовий збір не стягується.

Керуючись ст. ст. 24-1, 126, 283 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: Т.П.Пащенко