Справа № 550/19/26
Провадження № 3/550/68/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року селище Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Литвин В.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (згідно з протоколом), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, військовослужбовця, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про військове адміністративне правопорушення серії КИП № 151 від 29.12.2025 у період з 03 жовтня 2025 року по 06 жовтня 2025 року майор ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та проходячи службу на посаді начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення посадових обов`язків та обов`язків з військової служби, визначених Статутами Збройних Сил України, допустив перевищення військовою службовою особою влади та службових повноважень в умовах особливого періоду, а саме під час здійснення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації допустив неправомірне утримання громадянина ОСОБА_2 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 3-х діб, з 03.10.2025 по 06.10.2025, що призвело до порушення права на вільне пересування, гарантоване Конституцією України. Вказаними діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-14 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. У заяві також зазначив, що вину свою не визнає та з протоколом не згоден.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, яка притягається до відповідальності за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутності.

За наведених обставин, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КпАП України визначено, що серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частини другої ст. 172-14 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень.

Разом з тим, положеннями п. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Так, у протоколі про військове адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення було вчинено в період з 03.10.2025 по 06.10.2025, тобто, як на момент надходження матеріалів про адміністративне правопорушення до суду - 08.01.2026, так і на момент розгляду справи по суті - 09.01.2026, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив, що відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП унеможливлює накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та є підставою для закриття провадження у даній справі.

З урахуванням наведеного, тримісячний строк з дня виявлення правопорушення міг бути застосований до скоєного ОСОБА_1 правопорушення у разі, якби правопорушення було виявлено уповноваженим органом (особою) під час його тривання.

Натомість, оскільки правопорушення припинилося 06.10.2025, тримісячний строк, протягом якого на порушника могло бути накладено стягнення, сплив 06.01.2026.

Із наведеного слідує, що строки, визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , на момент надходження матеріалів справи до суду та, відповідно, на день розгляду справи минули.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 11.07.2018 року у справі № 308/8763/15-а.

Отже, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Таким чином, вина осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

За наведених обставин, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-14 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 38, ч. 2 ст. 172-14, п. 7 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської областіпротягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Литвин