Справа № 645/8964/25
Провадження № 3/645/169/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі судді Лисенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, домогосподарки, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , маючої на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом року притягалась до адміністративної відповідальності 08.07.2025 за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

10.12.2025 до Немишлянського районного суду міста Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Постановою суду від 11.12.2025 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП повернуто до Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області для належного оформлення протягом розумного строку.

23.12.2025 від ХРУП №2 ГУНП в Харківській областідо суду повторно надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 , для розгляду по суті.

11.10.2025 о 20:16 громадянка ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» щодо виховання своєї м/л доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання 11.10.2025 приблизно о 19:00 вчинила бійку з м/л ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушила громадський порядок та громадську мораль. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою зазначеною у постанові, конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.26), смс-інформуванням на номер телефону НОМЕР_2 (а.с.24), шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада» (а.с.25).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі N?910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року N?194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ч. 2 ст. 184 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належить до даної категорії випадків. З метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП України, передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

За змістом ч.2 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акту, при формулюванні суті правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей, є обов`язковою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Також, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дітей без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення дітям безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №200882 від 02.12.2025 в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено: «зобов`язуюсь посилити контроль за своєю донькою та приділяти більше уваги її вихованню», в графі протоколу «заяви/клопотання» зазначено: «прошу суд розглядати протокол без моєї участі» (а.с. 1); копію рапорту про реєстрацію в ЄО за №233330 від 11.10.2025 зареєстровану як «інші тілесні ушкодження» (а.с.2 ); копію письмових пояснень ОСОБА_2 , в яких остання зазначає, що11.10.2025 на ґрунті раптово виниклих розбіжностей у неї стався конфлікт з подругою ОСОБА_3 , в результаті чого вона штовхнула ОСОБА_4 на землю, остання в ході падіння зламала ніготь. Через декілька днів зустрілась з ОСОБА_4 та її матір`ю, вибачилась за свою поведінку, конфлікт було вичерпано ( а.с.3); копію паспорту ОСОБА_1 (а.с.4-7); копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 від 14.12.2012, з якого вбачається, що батьками останньої є: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.8); копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 11.01.2013, з якого вбачається, що 11.01.2023 зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.9); рапорт інспектора Владислава Сови від02.12.2025 (а.с.10); копію постанови Немишлянського районного суду м. Харкова від 08.07.2025, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 850, 00 грн. Постанова набрала законної сили 21.07.2025 (а.с.11-14); рапорт інспектора Владислава Сови від 19.12.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків за адресою АДРЕСА_2 , суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжуються відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст.34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суд враховує особу правопорушниці, її поведінку, яка виразилася в повторному ухилянні від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо своєї неповнолітньої доньки, суд приходить до висновку про необхідність накладення стягнення у виді штрафу, що передбачено санкцією статті, вважаючи, що це стягнення є достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (тисячу сімсот гривень).

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.О. Лисенко