Справа № 533/1029/25
Провадження № 3/533/9/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; директор ПрАТ «Козельщинський Райагропостач»; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , будучи директором ПрАТ «Козельщинський Райагропостач», порушив: 1) п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), а саме: встановлено заниження від`ємного значення обсягу оподаткування податком на прибуток всього в розмірі 143798,00 грн, у тому числі за 1 квартал 2024 року у сумі 143798,00 грн; 2) п. 198.1., п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), а саме: встановлено зниження від`ємного значення податку на додану вартість за травень 2022 року всього в розмірі 122912,00 грн; 3) пп. 271.1.1, п. 271.1, 271.2 ст. 271, п. 288.1, 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), а саме: встановлено заниження орендної плати за земельну ділянку комунальної власності всього на суму 764268,40 грн, у тому числі за 2021 рік на суму 194397,72 грн, за 2022 рік на суму 213837,50 грн, за 2023 рік на суму 281950,65 грн, за 1 квартал 2024 року на суму 74082,53 грн; 4) ст. 231 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), а саме: встановлено порушення граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних/перших примірників розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в тому числі з 31.07.2019 по 27.12.2019 обсягом пального, зазначеного в акцизних накладних в кількості 321716,06 л, з 10.01.2020 по 26.02.2020 обсягом пального, зазначеного в акцизних накладних в кількості 21272 л., 04.12.2019 обсягом пального, зазначеного в акцизній накладній в кількості 1324 л., з 02.01.2024 по 06.03.2024 обсягом пального, зазначеного в акцизних накладних в кількості 369 л.; 5) абзац ґ п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) та п. 4 розділу IV Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України 13.01.2015 за № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556, а саме: встановлено подання Податкового розрахунку за формою 1ДФ/4ДФз недостовірними відомостями за 3 квартал 2022 року; 6) п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) п. 8.1, 8.2, 8.4, ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, а саме: невнесення інших змін до своїх облікових даних (не подано повідомлення за формою № 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням) в кількості 1 повідомлення; 7) пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), а саме: встановлено несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно у розмірі 40380,66 грн на 1 день, що зафіксовано в акті № 16244/16-31-07-01-01/00906516 від 13.11.2025.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 30), подав заяву про розгляд справу за його відсутності, вину свою визнав.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановила таке.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму витрат від списання дебіторської заборгованості понад суму резерву сумнівних боргів або понад резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів).

У відповідності до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.66 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Згідно з п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

У відповідності до п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Положення цього пункту не поширюються на рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності, розташованих за межами населених пунктів, які надаються в оренду, нормативна грошова оцінка яких раніше не проводилася та/або не була затверджена в порядку, визначеному законодавством, та за умови, що розмір такої нормативної грошової оцінки земельних ділянок перевищує розмір нормативної грошової оцінки відповідної площі ріллі по області.

Рішення рад, зазначені в абзаці другому цього пункту, оприлюднюються органом місцевого самоврядування не пізніше 10 днів з дня прийняття відповідного рішення та застосовуються з першого числа другого місяця, наступного за місяцем прийняття такого рішення.

Відповідно до п.288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах; для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку; для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

У ст. 231 Податкового кодексу зазначено, що платник податку при ввезенні на митну територію України пального або спирту етилового, з якого сплачено акцизний податок, або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу, або реалізації пального або спирту етилового зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального або спирту етилового з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати таку акцизну накладну в Єдиному реєстрі акцизних накладних….

Відповідно до абзацу ґ п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані нести відповідальність у випадках, визначених цим кодексом.

Відповідно до п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків, у тому числі визначити, що облік такого платника податків здійснює територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, та його структурні підрозділи в разі створення.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

У відповідності до п. 8.1 ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі по тексту Порядок обліку платників податків і зборів) платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Згідно з п. 8.2 ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України...

Юридична особа інформує про всі об`єкти оподаткування крім тих, відомості щодо яких надані до відповідних контролюючих органів відокремленими підрозділами такої юридичної особи.

Відповідно до п. 8.4 ст. 8 Порядку обліку платників податків і зборів заява про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Під час надання заяв за формою № 20-ОПП застосовується принцип укрупнення інформації, яка надається про об`єкт оподаткування (наприклад, якщо подається інформація про об`єкти оподаткування - офіс, склад, склад-магазин, розташовані в одному офісному центрі за одною адресою, достатньо надати інформацію за одним із типів об`єктів оподаткування, зазначивши у найменуванні: офіс, склад, склад-магазин).

Принцип укрупнення інформації не застосовується під час надання інформації про об`єкти рухомого та нерухомого майна, які підлягають реєстрації у відповідному державному органі з отриманням відповідного реєстраційного номера (наприклад, у заяві за формою № 20-ОПП надається інформація і про земельну ділянку, і про об`єкт нежитлової нерухомості, що розташований на такій земельній ділянці)…

Заява за формою № 20-ОПП може бути подана технічними засобами електронних комунікацій в електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Заява за формою № 20-ОПП з інформацією про об`єкти оподаткування, які зареєстровані у відповідному державному органі без присвоєння реєстраційного номера (кадастрового номера, реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна), подаються до контролюючого органу за основним місцем обліку в паперовому вигляді із доданням копії документа, що підтверджує реєстрацію об`єкта оподаткування у відповідному державному органі. У такому разі графа 12 «Реєстраційний номер об`єкта оподаткування» заява за формою № 20-ОПП не заповнюється.

У відповідності до пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 податкового кодексу України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення; б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Частиною першою статті 163-1 КУпАП встановлено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини громадянина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, податковим органом надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2025 року (а.с. 4);

- копію акту ГУ ДПС у Полтавській області № 16244/16-31-07-01-02/00906516 від 13.11.2025 про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного Акціонерного товариства «Козельщинський Райагропостач» (код юридичної особи: 00906516) (а.с. 5-24).

ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не заперечував, вину свою визнав.

В акті про результати документальної планової виїзної перевірки (а.с. 5-24) встановлено порушення порядку ведення податкового обліку ПрАТ «Козельщинський райагропостач», керівником якого є ОСОБА_1 , а саме:

1) заниження від`ємного значення обсягу оподаткування податком на прибуток у розмірі 143798 грн, в тому числі за 1 квартал 2024 року у сумі 143798 грн:

2) зниження від`ємного значення податку на додану вартість за травень 2022 року всього у розмірі 122912 грн;

3) заниження орендної плати за земельну ділянку комунальної власності всього на суму 764268,40 грн, в тому числі за 2021 рік на суму 194397,72 грн, за 2022 рік на суму 213837,50 грн, за 2023 рік на суму 281950,65 грн, за 1 квартал 2024 року на суму 74082,53 грн;

4) порушення граничних термінів реєстрації перших примірників акцизних накладних/перших примірників розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в тому числі з 31.07.2019 по 27.12.2019 обсягом пального, зазначеного в акцизних накладних в кількості 321716,06 л, з 10.01.2020 по 26.02.2020 обсягом пального, зазначеного в акцизних накладних в кількості 21272 л., 04.12.2019 обсягом пального, зазначеного в акцизній накладній в кількості 1324 л., з 02.01.2024 по 06.03.2024 обсягом пального, зазначеного в акцизних накладних в кількості 369 л.;

5) встановлено подання податкового розрахунку за формою 1ДФ/4ДФз недостовірними відомостями за 3 квартал 2022 року;

6) невнесення інших змін до своїх облікових даних (не подано повідомлення за формою №20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням) в кількості 1 повідомлення;

7) встановлено несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно у розмірі 40380,66 грн на 1 день.

Отже, ураховуючи викладене, суддя уважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки останнім як посадовою особою Акціонерного товариства «Козельщинський Райагропостач» (код юридичної особи: 00906516) було порушено ведення порядку податкового обліку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, окремі порушення були вчинені ОСОБА_1 у 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роках (п.1-5 зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та акті про результати документальної планової виїзної перевірки).

На час розгляду справи у суді закінчилися строки, визначені у частині 2 статті 38 КУпАП, накладення стягнення за адміністративне правопорушення, які вчинені 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роках, а тому провадження в цій частині повинно бути закрито, а особа не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Щодо невнесення інших змін до своїх облікових даних (не подано повідомлення за формою № 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням), у результаті чого було несвоєчасно сплачено грошове зобов`язання з податку на нерухоме, то таке правопорушення є триваючим та строк накладення адміністративного стягнення станом на дату розгляду справи суддею не сплинув.

Оцінивши надані докази у їх сукупності суддя уважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки останній як керівник Акціонерного товариства «Козельщинський Райагропостач» (код юридичної особи: 00906516) допустив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Обираючи вид стягнення правопорушникові, суддя ураховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи викладене, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 665 грн 60 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 40-1, 163-1, 276-279, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 85,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665 грн 60 коп.

Реквізити сплати штрафу:

- стягувач - Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області; місцезнаходження: вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000; ідентифікаційний код 44057192;

- отримувач ГУК у Полт.обл/тг смт Козельщ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0016614, код класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Реквізити сплати судового збору:

- стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вулиця Липська, 18/5, місто Київ, Київська область, 01601; ідентифікаційний код 26255795;

- отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня винесення постанови, а при оскарженні - постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити особі, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду. У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягатиме стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир