Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7184/25 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Номер провадження №33/4805/45/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Кушніренка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 08 вересня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 08 вересня 2025 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 21 червня 2025 року о 00 год 51 хв в м. Житомирі, вул. Київська, 52/20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду в медичному закладі водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, в порядку ст. 266 КУпАП. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що жодна з ознак наркотичного сп`яніння не була виявлена належним чином і не була озвучена у відповідності до вимог Інструкції. Зазначає, що він наполягав, що поїде проходити огляд з адвокатом чи батьками та не мав на меті відмовлятися від огляду. Також суд грубо порушив вимоги ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення з`явившись учасників, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 368254 від 21.06.2025 убачається, що 21 червня 2025 року о 00 год 51 хв в м. Житомирі, вул. Київська, 52/20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду в медичному закладі водій відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений, в порядку ст. 266 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 368254 від 21.06.2025, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі відмовився (а.с. 1); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 4); рапорті поліцейського взводу №1 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП старшого сержанта поліції І. Ляшука від 21.06.2025, згідно якого під час несення служби 21.06.2025 в складі екіпажу Граніт 151 близько 00 год 53 хв за адресою у м. Житомирі, вул. Київська, 52/20 було зупинено транспортний засіб Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , за порушення комендантської години, згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час спілкування з водієм, в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився. Відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водія відсторонено від керування транспортним засобом, згідно ст. 266 КУпАП (а.с. 5); наявному в матеріалі справи відеозаписом обставин події з нагрудних камер поліцейських (а.с. 6), з якого убачається, що працівниками патрульної поліції зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення комендантської години, встановленої в країні на період дії воєнного стану, з подальшою перевіркою документів, проведення поверхневої перевірки водія та огляду автомобіля, на предмет наявності заборонених речей, в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», про що зазначається поліцейським.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду в цілому дав належну оцінку всім доказам у справі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що жодна з ознак наркотичного сп`яніння не була виявлена належним чином і не була озвучена у відповідності до вимог Інструкції, не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із відеозапису убачається, що уповноважена особа повідомила ОСОБА_1 , що в останнього зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, тобто виявив ознаки наркотичного сп`яніння. Тому у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та висловлені особі.

Таким чином, тільки наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння надає право працівнику поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, про що і вноситься запис у протокол про вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, зазначені поліцейськими в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння не повинні підтверджуватися або доводитися, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, іншими доказами або спеціальними прийомами (методами) підтверджувати ці ознаки не потрібно.

Разом з тим, зазначені різні ознаки наркотичного сп`яніння в протоколі (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), направленні (звужені зіниці очей, які повільно реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) та рапорті (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) не спростовує винності ОСОБА_1 , який відмовилася від огляду на стан сп`яніння, тому зазначені доводи апеляційним судом не приймаються.

Щодо доводів скаржника про те, що він наполягав, що поїде проходити огляд з адвокатом чи батьками та не мав на меті відмовлятися від огляду, то останні спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом, на якому в ході подальшого спілкування, працівником поліції зазначається про те, що у водія вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння та пропонує водієві пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, на що водій ОСОБА_1 надає відповідь «я з вами нікуди не поїду», «хлопці, вам немає чим зайнятися?». На повторну пропозицію працівника поліції проходження такого огляду, ОСОБА_1 зазначає про те, що «я не проти, але я дочекаюся свого адвоката», при цьому консультується з кимось по телефону. На повторну пропозицію працівника поліції пройти огляд в медичному закладі, водій ОСОБА_1 надає відповідь «я відмовляюсь». Таким чином, ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції уповноваженої особи пройти медичне освідування відповів, що бажає це зробити лише в присутності своєї людини (адвоката чи батьків), хоча присутність останніх у вчинені огляду не є обов`язковою, але пізніше відмовляється пройти такий огляд. Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 повідомив поліціянтів, що бажає зателефонувати своєму адвокатові, на що жодних заперечень чи перешкоджань з боку працівників поліції не було. Водієві роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду, роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та складання відносно нього протоколу за ст. 130 КУпАП. Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що фактично своїми діями особа, що притягується до адміністративної відповідальності, відмовилася від проходження огляду.

Також не спростовують висновків суду доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки така згода ОСОБА_1 була висловлена вже у присутності батьків та після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Наданий висновок від 21.06.2025 (15 год. 10 хв.) щодо відсутності у ОСОБА_1 стану алкогольного/наркотичного сп`яніння не є доказом відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно останнього складено у зв`язку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто за порушення ним п. 2.5 Правил, а не за вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Розгляд справи за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на місці складення протоколу не здійснювався, а під час її розгляду в суді ОСОБА_1 скористався правовою допомогою адвоката Кушніренка А.В..

Покликання скаржника на те, що захисником заявлено клопотання про допит свідка, але судом було відмовлено у його задоволенні є неприйнятним щодо забезпечення права особи на захист є особистим тлумаченням апелянта, оскільки матеріали справи не містять жодних клопотань адвоката Кушніренка А.В. щодо виклику свідків, але останні містять заяву про відкладення розгляду справи, оскільки необхідно ознайомитися з матеріалами справи (а.с. 12) та клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 13). Разом з тим, виклик у судове засідання та допит свідків є правом, а не обов`язком суду. Матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 21 червня 2025 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику вказаних осіб у судове засідання для дачі пояснень.

При цьому, апеляційний суд враховує, що за змістом ЄСПЛ у справі «FIGURKA V. UKRAINE» (№ 28232/22) відсутність сторони обвинувачення під час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України, за умови дотримання об`єктивного та суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, не порушує ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Постанови першої та апеляційної інстанції в інших справах, на які покликається захисник, не впливають на правильність судового рішення по суті, оскільки не мають преюдиціального значення.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким надана вірна оцінка, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 08 вересня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь