Провадження № 3/643/467/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026

14 січня 2026 року м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

У провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває адміністративний матеріал (протокол серії ЕПР1 № 526343 від 28.11.2025) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу, 28.11.2025 о 15:10 годині, по вул. Владислава Зубенка, 21 у м. Харкові, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Renault Rangoo» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку по вул. Владислава Зубенка біля будинку № 21, залишив транспортний засіб, не вжив всіх заходів та допустив його самовільний рух, внаслідок чого транспортний засіб здійснив наїзд на припаркований попереду транспортний засіб «Honda Accord» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

13.01.2026 ОСОБА_1 подав до суду письмові заперечення на протокол.

Однак, 14.01.2026 ОСОБА_1 надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свою вину визнає повністю та просить суд розглядати справу за його відсутності. Також зазначив, що матеріальні збитки потерпілій стороні ним відшкодовані.

14.01.2026 потерпілий ОСОБА_2 також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначивши, що завдані збитки йому повністю відшкодовані.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, заяв або клопотань не подавала.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові заяви ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та надані докази, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 28.11.2025 працівниками патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 526343.

Зі змісту протоколу вбачається, що 28.11.2025 о 15:10 годині, по вул. Владислава Зубенка, 21 у м. Харкові, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Renault Rangoo» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку по вул. Владислава Зубенка біля будинку № 21, залишив транспортний засіб, не вжив всіх заходів та допустив його самовільний рух, внаслідок чого транспортний засіб здійснив наїзд на припаркований попереду транспортний засіб «Honda Accord» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху.

Такі дії водія ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Потерпілою стороною у протоколі зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протокол підписаний посадовою особою, яка його склала та потерпілими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Свідки на місці події не залучалися. Відомості про відеофіксацію події у протоколі відсутні.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено терміни, що наведені у цих правилах, які мають таке значення:

дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно із п. 15.12 Правил дорожнього руху, водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Вказаних Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, законодавець передбачив відповідальність водія за порушення Правил дорожнього руху, які спричинили пошкодження транспортного засобу.

Отже, умовами настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є: 1) наявність порушень учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, 2) наявність пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є матеріальні наслідки, зокрема, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, які із вказаного вище адміністративного протоколу чітко вбачаються.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Так, адміністративний протокол серії ЕПР1 № 526343 від 28.11.2025 містить інформацію про те, що транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Схема місця ДТП містить відомості про перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу потерпілого ОСОБА_2 , отриманих внаслідок ДТП.

Зі змістом зазначеної схеми місця ДТП сторони ознайомлені про що містяться їх особисті підписи в графі «Дані про пошкодження транспортних засобів підтверджую.». Будь-яких зауважень до схеми сторонами не викладено.

При цьому закон не вимагає наявності певних конкретних пошкоджень, їх кількості - для настання відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Будь-яке пошкодження, завдане внаслідок порушення водієм Правил дорожнього руху, передбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і наявність таких пошкоджень була встановлена інспектором поліції та відображена в адміністративному матеріалі.

ОСОБА_1 свою вину визнав, про що надав суду письмову заяву. Не заперечував щодо обставин, викладених у адміністративному протоколі. Клопотань не подавав. Також зазначив, що матеріальні збитки потерпілій стороні ним відшкодовані.

Із зібраних та досліджених у справі доказів вбачається, що саме з вини ОСОБА_1 було вчинено ДТП.

Протокол відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою за ст.124 КУпАП і дії службової особи, яка його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ані ОСОБА_1 , ані потерпілою стороною не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовною заявою в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва.

Також ОСОБА_1 або потерпіла сторона не надавали зауважень щодо складеної схеми чи протоколу, ані працівникам поліції, ані будь-якій іншій особі, про що свідчить їх відсутність в матеріалах цієї справи.

Отож, доказів, які б спростовували правильність висновків суду матеріали справи не містять, а з боку сторін суду не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях, схемі місця ДТП та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Досліджені обставини, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення та Правил дорожнього руху свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП та письмові пояснення не містять розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані в установленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких фактів щодо неправильності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , порушення прав останнього, матеріали справи не містять, а з боку самого ОСОБА_1 суду не надано.

Таких даних не встановлено і в ході судового розгляду справи.

Даючи оцінку вказаним вище доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення п. 15.12 Правил дорожнього руху та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, негативні наслідки, які настали, дані про особу, що вчинила адміністративне правопорушення і вважає, що підстав для застосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами немає та накладає на ОСОБА_4 адміністративне стягнення в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 665,60 грн.

Матеріали справи не містять жодних відомостей стосовно наявності підстав звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Відтак, із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, на користь держави, отримувач коштів ГУК у Харківськобл/Харківобл/21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, Р/р UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова