Справа №452/29/26
Провадження №3/452/104/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгайчики Самбірського району Львівської області, громадянина України, українця, що має середню спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого регулювальником швидкості руху вагонів станції «Клепарів» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

07 січня 2026 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 31 грудня 2025 року близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , вчинив дії, які пов`язані з насильством в сім`ї, а саме, вчинив конфлікт зі своїм сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якої ображав його нецензурними словами та кричав, внаслідок чого завдав шкоду психічному здоров`ю останнього та у зв`язку з чим законний представник неповнолітнього потерпілого його матір ОСОБА_3 вимушена була звернутися за допомогою до правоохоронного органу.

За цим фактом 01 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 09 січня 2026 року об 11 год. 00 хв..

За протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи ОСОБА_1 від надання письмових пояснень відмовився. При цьому, обставини у справі не оспорював та про наявність будь-яких заперечень щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і окремо не зазначив.

Під час розгляду справи в суді неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 в присутності свого законного представника матері ОСОБА_4 повідомив, що дійсно 31 грудня 2025 року ввечері його батько ОСОБА_1 знаходився вдома в стані алкогольного сп`яніння та вчинив з ним сварку, в ході якої кричав до нього та словесно ображав нецензурними словами, а тому його матір звернулася за допомогою до правоохоронного органу.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 повністю визнав себе винуватим у вчиненому правопорушенні, надав відповідні пояснення по обставинах його вчинення, щиро покаявся.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, судом враховано наступне.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, у тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до

відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (Постанова ВС/КАС від 08 листопада 2020 року у справі №463/1352/16-а).

Так само, Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до п.9 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941, вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Відтак, суд розглядає справу в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, тому важливим є зміст цього документа, зокрема, викладення обставин вчиненого правопорушення.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Разом з тим, частиною 2 статті 173-2 КУпАП визначено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року, заява №16347/02 та «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року, заява №36673/04).

Зі змісту ст.173-2 КУпАП випливає, що відповідальність за цією статтею розмежовується з огляду на об`єкт правопорушення, а саме, відповідальність за домашнє насильство стосовно неповнолітньої особи настає за ч.2 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає більшу санкцію, ніж ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, з наданих матеріалів встановлено, що син ОСОБА_1 ОСОБА_2 , щодо якого вчинене домашнє насильство, є неповнолітнім, а саме 2013 року народження, однак, згідно поданого до суду протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, що фактично передбачено диспозицією ч.2 ст.173-2 КУпАП.

За вищевказаних обставин, суд не може прийняти як належний та допустимий доказ вчинення адміністративного правопорушення наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в ньому не вказано діяння (дії або бездіяльність), передбачені саме ч.1 ст.173-2 КУпАП, за відсутності чого та з урахуванням вчинення такого правопорушення відносно неповнолітнього неможливо встановити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані та докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та, з огляду на вищевикладене, в його діях відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись , ст.173-2, п.7 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя: Т.М. Кущ