Справа № 515/1887/25
Провадження № 3/515/328/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Луцюк В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацевлаштованої, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 31 грудня 2007 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

30 жовтня 2025 року ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру щодо дитини своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку шарпала та штовхала, ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, чим допустила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Клопотань, заяв про відкладення слухання справи до суду не надала, представника до суду не направила. У своїй заяві від 27 листопада 2025 року просила справу слухати у її відсутність, вину свою визнала повністю.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Так, доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства слугують:

протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 760154 від 27 листопада 2025 року, заперечень щодо викладених у ньому обставин та порядку складання правопорушниця не зазначила;

рапорт про реєстрацію повідомлення зі служби 102 про домашнє насильство, вчинене 30 жовтня 2025 року о 14 годині 59 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , щодо заявниці та її сестри, яких ображали та нанесли тілесні ушкодження, заявник: ОСОБА_2 ;

рапорт ДОП СП ВП № 2 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області Шаптала Т.П. про те, що на спецлінію 102 в м. Одесі надійшло повідомлення про вчинення домашнього насильства, а саме побиття дядьком ОСОБА_3 . У ході проведення перевірки встановлено факт події, що мав місце по АДРЕСА_2 , заявник: неповнолітня ОСОБА_2 , 2016 року народження (ЄО № 7247 від 31 жовтня 2025 року);

рапортами про реєстрацію повідомлення зі служби 102 про домашнє насильство, вчинене 30 жовтня 2025 року о 14 годині 59 хвилин, 14 годині 45 хвилин, та 14 годині 49 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , щодо заявниці та її сестри, яких ображали та нанесли тілесні ушкодження, заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

письмові пояснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 31 жовтня 2025 року, де остання показала, що проживає разом із сестрою ОСОБА_4 , яка ходить до першого класу, та матір`ю ОСОБА_1 30 жовтня 2025 року близько 16 години 00 хвилин вони перебували вдома. Також з ними мешкає співмешканець матері ОСОБА_5 , який почав питати, чому вони виходять гуляти до їх родичів на АДРЕСА_3 , після чого вдарив його рукою в обличчя, ногою в тулуб. Вона пішла спати. 31 жовтня 2025 року близько 08 годин 00 хвилин співмешканець матері почав їй згадувати, що колись вона тікала з дому та наніс кілька ударів по обличчю та тулубу. Під час вказаних дій останній висловлювався нецензурною лайкою. Матір була відсутня вдома;

письмові пояснення ОСОБА_1 (матері потерпілої) від 27 листопада 2025 року, згідно з якими 31 жовтня 2025 року її донька ОСОБА_6 подзвонила до поліції та повідомила, що її вітчим ОСОБА_7 її бив по обличчі, тулубі, через що вона втекла з дому. Однак, її співмешканець ОСОБА_7 не чіпає її дітей, оскільки вже був притягнений до кримінальної відповідальності за ст. 125 КК України за їх побиття. ОСОБА_6 подзвонила до поліції з телефону друзів через те, що була на неї ображена, оскільки вона 30 жовтня 2025 року ввечері дізналася, що донька вкрала гроші у бабусі, у зв`язку з чим вона її обізвала та шарпала, штовхнула. Але після одразу вибачилася, а донька пообіцяла у подальшому подібних дій не допускати;

форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно з якою поліцейським визначено рівень небезпеки вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, як середній;

рапорт інспектора ЮП ВП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області М.Валович від 27 листопада 2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пояснила, що ввечері 30 листопада 2025 року її донька ОСОБА_6 без дозволу взяла гроші у бабусі, у зв`язку з чим вона висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, штовхала та шарпала її. Наступного дня ОСОБА_6 , взявши телефон у знайомої, зателефонувала на лінію 102 та повідомила про те, що нібито її наніс тілесні ушкодження вітчим ОСОБА_8 . Як пояснила матір, дівчинка зателефонувала до поліції через образу на матір, яка напередодні на неї накричала. Зі слів ОСОБА_5 останній не чіпав дітей своєї співмешканки, оскільки щодо нього вже відкрито кримінальне провадження за ст. 125 КК України;

повідомлення інспектора ЮП ВП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області М.Валович на адресу голови Дивізійської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про факт вчинення домашнього насильства, що мав місце 30 листопада 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 матір`ю ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підтвердження материнства правопорушниці щодо дитини.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, повністю доведена сукупністю вказаних доказів.

При визначенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, яке є умисним, дані про особу правопорушниці, яка за місцем проживання зарекомендувала себе, як конфліктну особу, іноді зловживає спиртними напоями, до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь її вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушниці, не встановлено.

З метою виховання ОСОБА_1 в дусі поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самою ком так і іншими особами, доцільним та достатнім вважаю застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому законом.

Керуючись ст. 36, 40-1, 280, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять грн 00к.).

Адміністративний штраф стягнути за реквізитами: Татарбунарська міська ТГ, отримувач: ГУК в Од.обл./м.Татарбун./21081100, , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку:UA0015732, код КДБ:21081100.

Роз`яснити правопорушниці, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60 к.) за реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA9026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя В.О. Луцюк