Справа № 462/9912/25
ПОСТАНОВА

07 січня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 01.12.2025 р. о 08 годині 59 хвилин на вул. І. Виговського, 47 у м. Львові керував транспортним засобом марки ACURA MDX, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, виражене тремтіння пальців в рук, порушення мови) від проходження огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі категорично відмовився, правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 на розгляд справи у суді не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, причини своєї неявки суд не повідомив і не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 обізнаний про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова, оскільки 02.01.2026 року звернувся до суду із клопотання про зупинення розгляду справи, а також суд враховує, що інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщувалась на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://zl.lv.court.gov.ua.

Крім цього, відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, що є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Розглянувши матеріали справи, суд виходить з такого.

Частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №528450 від 01.12.2025 р., записами нагрудних відеореєстраторів поліцейських, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснено підстави зупинки, його права, можливість пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на пропозицію поліцейських останній відмовився, рапортом працівника поліції, в якому деталізовано викладені обставини вчиненого правопорушення, а також довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Попович Х. від 02.12.2025 року, яка складена відповідно до вимог пунктів 4-5 розділу 7 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, з якої встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 18.11.2025 року Залізничним районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за скоєння 11.10.2025 р правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Досліджені судом докази, які у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення вини особи, відносної якої складений протокол, а тому враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про призупинення розгляду справи до вирішення питання апеляційним судом про відкриття апеляційного провадження на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 18.11.2025 оку (справа №462/8028/25) таке задоволенню не підлягає, оскільки положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено такої підстави для зупинення судового розгляду.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилученням транспортного засобу ACURA MDX, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням якого вчинене правопорушення і такий належить на праві власності правопорушнику.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 23, 40-1, 130, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 /тридцять чотири тисячі/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу марки ACURA модель MDX, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.