Справа № 709/2253/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року с-ще Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Чубай В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, особи з інвалідністю ІІ групи, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3

ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2025 року серії ВАД № 474635 ОСОБА_1 24 листопада 2025 року близько 16:00, у

АДРЕСА_1 , вчинила стосовно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме дії психологічного характеру, виражалася нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, чим завдала шкоди психологічному здоров`ю. Такі дії вчинила повторно протягом року, а тому їх кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що конфлікти з матір`ю виникають постійно.

Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Разом з тим під час судового засідання повідомила, що примирилася з ОСОБА_1 , заявила, що претензій до неї не має, про що подала до суду відповідну заяву.

Розглянувши адміністративні матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Частиною 3 цією статті передбачено, що повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Пункт 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає психологічне насильство як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушеннях за наведених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2025 року серії ВАД № 474635, де викладено обставини вчинення ОСОБА_1 24 листопада

2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУПАП

(а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 24 листопада 2025 року, де зазначено, що 24 листопада 2025 року близько 14:00 ОСОБА_1 у дворі ОСОБА_2 виражалася нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою (а.с. 3);

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 24 листопада 2025 року, згідно з якими остання повідомила, що 24 листопада 2025 року близько 16:00 до її домоволодіння прийшла її дочка ОСОБА_1 та почала виражатися нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою (а.с. 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24 листопада 2025 року, де вона повідомила, що того вечора її мати, яка проживає поряд, кричала та виражалася нецензурно, вона пішла зробити їй зауваження, після чого в них виник конфлікт (а.с. 5);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 24 листопада 2025 року, де останній виклав обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 6);

- копією постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від

20 листопада 2025 року у справі № 709/2073/25, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 21-23).

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги це рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ від

14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Перераховані вище докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

На переконання суду, наявні в адміністративних матеріалах докази є достатніми, належними і допустимими, такими, що узгоджуються між собою, та «поза розумним сумнівом» доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення домашнього насильства, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, згідно

ст.ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття провадження у справі.

Враховуючи фактичні обставини цієї справи, зокрема те, що вчинені правопорушення не являють собою великої суспільної небезпеки, оскільки не заподіяли значної шкоди потерпілій ОСОБА_2 , а також факт примирення та відсутність претензій останньої до ОСОБА_1 , беручи до уваги особу ОСОБА_1 , її ставлення до скоєного, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст. 22, 33-35, 173-2, 280, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності

за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Чубай