Справа №345/143/26
Провадження № 3/345/80/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2026 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сухарник І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , який не працює, громадянина України, за ч.3 ст. 173-8 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачені ч.3 ст.173-8 КУпАП за наступних обставин.

Так, 09.01.2026 о 10:40 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА № 642733 від 08.01.2026 щодо зобов`язання залишити місце проживання потерпілої особи строком на 10 діб.

Крім того, 10.01.2026 близько 16:00 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА № 642733 від 08.01.2026 щодо зобов`язання залишити місце проживання потерпілої особи строком на 10 діб.

Також, 12.01.2026 близько 01:00 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА № 642765 від 10.01.2026 щодо зобов`язання на вхід та перебування в місці проживання потерпілої особи строком на 10 діб.

Крім того, 13.01.2026 близько 17:22 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА № 642733 від 08.01.2026 щодо зобов`язання залишити місце проживання потерпілої особи строком на 10 діб. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Також 14.01.2026 о 13:40 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 не виконав вимоги термінового заборонного припису серії АА № 642765 від 10.01.2026 щодо зобов`язання залишити місце проживання потерпілої особи строком на 10 діб. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 після роз`яснення ст. 268 КУпАП, визнав свою вину у вчиненні правопорушень.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до наступних висновків.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, за ч.2 ст. 173-8 КУпАП настає відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Частина 3 ст. 173-8 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

В діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-8 КУпАП, оскільки він вчинив невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений. Діяння вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 737704 від 09.01.2026, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440833 від 10.01.2026, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 737683 від 12.01.2026, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440834 від 13.01.2026, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 440877 від 14.01.2026, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 642733 від 08.01.2026, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 642765 від 10.01.2026, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які були надані нею працівникам поліції, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , які були надані нею працівникам поліції, формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, рапортами працівників поліції, відеозаписами на дисках, де зафіксовано спілкування поліцейських з ОСОБА_1 та потерпілими і складання процесуальних документів.

Повторність вчинення правопорушення підтверджується постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.11.2025, згідно якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.173-2 КУпАП та ч.3 ст.173-8 КупАП, постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.03.2025, згідно якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-8 КупАП, постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.03.2025, згідно якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-8 КупАП, постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.03.2025, згідно якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-8 КупАП,

Крім того, вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.06.2025 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, 390-1 КК України (домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_3 ).

Також вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (домашнє насильство відносно тещі ОСОБА_2 ).

Суд також враховує, що згідно витягу АРМА відносно ОСОБА_1 неодноразово виносилися заборонні приписи; ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, частину накладених на нього штрафів не сплачено.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 173-8 КУпАП, оскільки він вчинив невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений. Діяння вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

У відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Суд враховує, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, однак він притягувався до кримінальної відповідальності за домашнє насильство, а також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, на нього накладалися стягнення у вигляді штрафів, однак поведінка його не змінилася, ОСОБА_1 продовжує вчиняти адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше притягався до кримінальної відповідальності та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, беручи до уваги, що йому вже призначались покарання у виді штрафу, проте він і надалі систематично вчиняє правопорушення і не робить висновків для себе та не сплатив частину раніше призначених йому штрафів, то з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень йому слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 173-8 КУпАП у вигляді адміністративного арешту.

Положення ст. 326 КУпАП, яка передбачає, що постанова суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення, втратила чинність як неконституційна, на підставі Рішення Конституційного Суду №10-р/2018 від 23.11.2018 року.

Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7 до Конвенції. З метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення, а тому суд вважає за необхідне дану постанову про накладення стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання лише після набрання нею законної сили, а строк відбування накладеного на останнього стягнення відраховувати з моменту його затримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 36, 40-1, 51, 221, 251, 268, 283-285 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, та призначити стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Початок перебігу адміністративного арешту рахувати з моменту затримання правопорушника.

Постанова про застосування адміністративного арешту виконується шляхом тримання особи під вартою в місцях, що їх визначають органи внутрішніх справ.

Виконання постанови суду про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту покласти на Калуський РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 - 665 грн 60 коп. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя