Справа № 591/15/26 Провадження № 3/591/5/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Косар А. І. в присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , пенсіонер,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2025 року близько 10:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, у ході якого виражався в її сторону нецензурною лайкою, ображав, принижував честь та гідність, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 уповноваженою особою кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, про що складено протокол про адміністративні правопорушення Серія ВАД № 779475 від 28.12.2025.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що після розлучення вона тривалий час проживає з колишнім чоловіком в одній квартирі. Він постійно принижує її, лається, вона постійно в пригніченому стані. Примирення між ними не відбулося.

ОСОБА_1 не заперечував доводи потерпілої. Також пояснив, що йому теж не легко стримувати свої емоції. Колишня дружина постійно його нервує своїми балачками, зауваженнями.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Обставини, установлені судом під час розгляду справи, підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, Протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, поясненнях у суді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Доказів же, що спростовували б винність порушника в порушенні вимог Закону, суду не надано.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена поза розумним сумнівом і його дії за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковані вірно.

Уповноважений поліцейський також виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника у виді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 12:00 год. 28.12.2025 до 12:00 год. 07.01.2026.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, вважаю, що у даному випадку ОСОБА_3 , необхідно направити на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, та до правопорушника необхідно застосувати стягнення у вигляді штрафу.

Зважаючи на викладене, у відповідності до вимог статтей 33, 38 КУпАП вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті обвинувачення у вигляді штрафу яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП з особи, що притягується до адміністративної відповідальності необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 40-1, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього за цим законом адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665.60 грн (р/р UA0026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

У відповідності із статтею 307, частиною другою статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя А. І. Косар