ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1401/25 Номер провадження 33/814/126/26Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О. М. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Полтава

Cуддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Гонтою М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Яковенка Г.М. захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 27 березня 2025 року о 08 год 00 хв. старший солдат ОСОБА_1 не прибув до військової частини, був відсутній на шикуванні у зазначений час. З`явився на шикування 28 березня 2025 року о 08 год 00 хв. Таким чином, 27 березня 2025 року ОСОБА_1 здійснив самовільне залишення військової частини, у зв`язку з чим проводилося службове розслідування. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат Яковенко Г.М. захисник в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постанову відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Посилається на помилковість висновків суду про те, що стороною захисту не було надано відомостей на підтвердження того, що саме 27.03.2025 ОСОБА_1 перебував на обстеженні або огляді в м. Полтава та не міг у цей день з`явитися на шикування до військової частини.

Вказав на безпідставність посилання як на доказ вини ОСОБА_1 , на протокол про адміністративне правопорушення, оскільки протокол сам по собі не може бути належним доказом у справі.

Крім того, суд вибірково дослідив письмові пояснення ОСОБА_1 від 28.03.2025, в яких останній, окрім зазначення пояснень щодо отримання ним повідомлення від командира взводу про необхідність прибуття 27.03.2025 о 8-00 год. на шикування, також зазначив, що 27.03.2025 він, у зв`язку з продовженням проходження ВЛК на предмет придатності до військової служби, отримав талон черги та 27.03.2025 перебував на огляді у лікаря терапевта, що і стало поважною причиною його відсутності.

Вважає, що оскільки лист про необхідність продовження проходження ВЛК старшим солдатом в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 був направлений 18.03.2025, є всі обгрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 дійсно 27.03.2025 перебував на огляді у лікаря терапевта, що є поважною причиною відсутності останнього під час шикування.

Також адвокат Яковенко Г.М. звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обгрунтував тим, що з апеляційною скаргою він звернувся вчасно, однак апеляційна скарга йому була повернута через те, що ним до ордеру не було долучено договору на підтвердження його повноважень.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про здійснення апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися. Захисник Яковенко Г.М. звернувся до апеляційного суду із клопотанням про здійснення розгляду без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

При розгляді клопотання встановлено, що оскаржувана постанова була проголошена 19.06.2025, а з апеляційною скаргою захисник Яковенко Г.М. звернувся 30.06.2025, в межах 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, з врахуванням вихідних днів.

11.07.2025 постановою Полтавського апеляційного суду апеляційна скарга адвоката Яковенка Г.М. була повернута з підстав не надання ним повного переліку документів, передбачених ч. 2 ст. 271 КУпАП на підтвердження його повноважень як захисника Казакова С.В.

Доказів, коли саме захисником отримано постанову апеляційного суду, матеріали справи не містять, у зв`язку із чим є неспростованими його доводи про отримання копії зазначеної постанови 29.07.2025.

Оскільки апеляційна скарга, після її повернення апеляційним судом, подана захисником 30.07.2025, тобто в межах 10-ти днів із дня отримання постанови апеляційного суду, вважаю причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 3 статті 172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про скоєння правопорушення серії А4609 № 1 від 07 квітня 2025 року, витягу з наказу командира військової частини від 29 травня 2024 року № 153, письмових пояснень ОСОБА_2 від 28 березня 2025 року.

Так, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із 05:30 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжений відповідними указами.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Згідно зі ст. 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На підставі ст. 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 1-3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.05.2024 № 153 ОСОБА_1 з 29.05.2024 зарахований до списків особового складу частини НОМЕР_2 .

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії А4609 № 1 від 07.04.2025, старший солдат ОСОБА_1 не був присутній на шикуванні 27.03.2025 о 08 год 00 хв., але з`явився на шикуванні 28.03.2025 о 08-00 год. Свої дії військовослужбовець пояснив проходженням ВЛК, 27.03.2025 старший солдат ОСОБА_1 здійснив самовільне залишення військової частини, у зв`язку з чим проводилося службове розслідування.

Наведені обставини підтверджуються письмовими поясненнями, наданими командиру взводу охорони 1 роти охорони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , в яких ОСОБА_1 підтвердив, що ввечері 26.03.2025 йому зателефонував командир взводу та оголосив про те, що він зобов`язаний прибути на шикування на ППД 27.03.2025 на 08-00 год.

Однак, через те, що у нього був отриманий талон черги на 10 год. 30 хв. 27.03.2025 до лікаря терапевта для закінчення проходження ВЛК, він прибув на ППД 27.03.2025 ввечері. Наступного дня о 10-00 він доповів, що у нього є талон до терапевта, на що отримав задачу зробити фото талона, яку він не виконав через відсутність телефону.

З наведених пояснень слідує, що до ОСОБА_1 було доведено вимогу про необхідність його прибуття до військової частини 27.03.2025 на 08-00 год., яку він не виконав, пославшись на існування поважних причин.

Після цього, йому було поставлено вимогу надати підтвердження наведених ним поважних причин, яку він також не виконав.

Так, документальних підтверджень версії сторони захисту про те, що в день, коли ОСОБА_1 мав з`явитися до військової частини (27.03.2025 о 08-00 год.), апеляційному суду надано не було.

При цьому, стверджуючи про існування поважних обставин, які перешкоджали ОСОБА_1 з`явитися до військової частині, сторона захисту мала б надати відповідні докази.

Як вбачається із матеріалів справи, захисником суду було надано направлення щодо ОСОБА_1 на проходження ним медичного огляду ВЛК на предмет придатності до військової служби від 18.03.2025 за № 553/7/06-01/РЗ із терміном прибуття 19.03.2025 та направлення від 23.02.2025 № 116/7/06-01/РЗ із терміном прибуття 24.02.2025, а також довідку ВЛК від 31.03.2025 № 2025-0331-1450, згідно з якою ОСОБА_1 визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах.

Однак, вказані документи не підтверджують перебування ОСОБА_1 27.03.2025 на огляді у терапевта.

На запит апеляційного суду за клопотанням захисника стосовно проведення оглядів військовослужбовців лікарями закладу у військовому шпиталі, КП "Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради" 19.11.2025 було надано відповідь про те, що такий огляд не проводився. Ці обов`язкі покладені на лікарів гарнізонної ВЛК у військовому шпиталі.

За таких обставин, є не підтвердженою версія сторони захисту про поважність причин неявки ОСОБА_1 на шикування до військової частини 27.03.2025.

Необхідно також звернути увагу, що за службовою характеристикою від 28.03.2025 на військовослужбовця ОСОБА_1 , останній за час проходження служби зарекомендував себе посередньо. При виконанні завдань не вміє виділити основний напрямок роботи та спрямувати зусилля на своєчасне їх виконання. На критику та зауваження реагує нестримано, вказані недоліки не усуває взагалі. Схильний до самовільного залишення частини. Виявляє неповагу до командирів та старших за військовим званням військовослужбовців. Військову форму не поважає, завжди неохайно одягнений. В бойових діях участь приймав, посвідчення № НОМЕР_3 від 03.05.2018.

Крім того, як вбачається зі службової картки на ОСОБА_1 , останній має стягнення у вигляді догани від 14.02.2025 та від 20.02.2025 за порушення розпорядку дня та правил військової дисципліни та порушення порядку звернення до медичного закладу, а також суворої догани від 01.04.2025 за порушення ч. 5 ст. 407 КК України.

З огляду на викладене вище, вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, у зв`язку із чим підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Яковенка Г.М. задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Яковенка Г.М. захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан