Справа № 375/10/26
Провадження № 3/375/103/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 та Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 , посада офіцер служби захисту інформації в автоматизованих системах, військове звання старший лейтенант, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 3 статті 172-20, частиною 2 статті 172-15 та частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2025 року близько 09 години 00 хвилин на території військової частини НОМЕР_2 , яка розташована у АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду був виявлений старший лейтенант військової служби ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: збудженість, порушення координації рухів, нерозбірлива мова, характерний запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу алкотестер "Алкофор-307" ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків, також здійснювалась відеофіксація.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 22 грудня 2025 року у період з 8 години до 17 години старший лейтенант ОСОБА_1 , обіймаючи посаду офіцера служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_2 , дислокованої поблизу АДРЕСА_1 , являючись військовою службовою особою, недбало ставлячись до військової служби в умовах особливого періоду, діючи в порушення вищевказаних вимог законодавства, через перебування у стані алкогольного сп`яніння обов`язки офіцера служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_2 не виконував, роботу з попередження, своєчасного виявлення та знешкодження загроз для ресурсів автоматизованих систем не організував, заходів щодо контролю цілісності засобів захисту інформації не вживав, контролю виконання посадовими особами і користувачами вимог норм, правил, інструкцій з захисту інформації, у тому числі контролю виконання заходів щодо забезпечення режиму секретності під час обробки інформації, що становить державну таємницю не здійснював, чим створив загрозу для порушення правил експлуатації засобів захисту інформації та зниження обороноздатності військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

23 грудня 2025 року у період з 8 години до 17 години старший лейтенант ОСОБА_1 , обіймаючи посаду офіцера служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_2 , дислокованої поблизу АДРЕСА_1 , являючись військовою службовою особою, недбало ставлячись до військової служби в умовах особливого періоду, діючи в порушення вищевказаних вимог законодавства, через перебування у стані алкогольного сп`яніння обов`язки офіцера служби захисту інформації в автоматизованих системах військової частини НОМЕР_2 не виконував, роботу з попередження, своєчасного виявлення та знешкодження загроз для ресурсів автоматизованих систем не організував, заходів щодо контролю цілісності засобів захисту інформації не вживав, контролю виконання посадовими особами і користувачами вимог норм, правил, інструкцій з захисту інформації, у тому числі контролю виконання заходів щодо забезпечення режиму секретності під час обробки інформації, що становить державну таємницю не здійснював, чим створив загрозу для порушення правил експлуатації засобів захисту інформації та зниження обороноздатності військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі та підтвердив факти зазначені в протоколі № А4987/О/17 від 22.12.2025, № 1 від 02.01.2026 та № 2 від 02.01.2026.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- за частиною 3 статті 172-20 КУпАП: протоколом про адміністративне правопорушення серії № А4987/О/17 від 22.12.2025; актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду № 34 від 22.12.2025; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 295 від 09.11.2024; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 33 від 01.02.2024; копією військового квитка серії НОМЕР_3 та поспорта ОСОБА_1 ; копією постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 29.08.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні від 07.01.2026;

- за частиною 2 статті 172-15 КпАП України, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 2 від 02.01.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.01.2026; копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 26.12.2025; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 295 від 09.11.2024; копією функціональних обов`язків посадової особи з додатком № 1 затверджених командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_3 15.03.2024; копією рапорту начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах ОСОБА_4 від 23.12.2025; копією службової характеристики ОСОБА_1 ; копією військового квитка серії НОМЕР_3 та поспорта ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні від 07.01.2026;

- за частиною 2 статті 172-15 КпАП України, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії № 1 від 02.01.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.01.2026; копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 26.12.2025; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 295 від 09.11.2024; копією функціональних обов`язків посадової особи з додатком № 1 затверджених командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_3 15.03.2024; копією рапорту начальника служби захисту інформації в автоматизованих системах ОСОБА_4 від 23.12.2025; копією службової характеристики ОСОБА_1 ; копією військового квитка серії НОМЕР_3 та поспорта ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні від 07.01.2026.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Статтею 172-15 КУпАП передбачено недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП передбачено, що діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, - тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до частини 1 статті 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за частиною 3 статті 172-20 КУпАП настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушень, передбачених частиною 2 статті 172-15 та частиною 3 статті 172-20 КУпАП, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби. При цьому кваліфікуючою ознакою правопорушень є їх вчинення в умовах особливого періоду.

У статті 1 Закону України № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року «Про оборону України» надано роз`яснення терміну особливий період, яким є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій (абзац 5 статті 1 Закону України № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Згідно із частиною 8 статті 4 Закону України № 343-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, 24 лютого 2022 року набрав чинності Указ Президента України № 29/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію». Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався та діє на час вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-20 КУпАП, є особа, яка перебуває на військовій службі.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-15 КУпАП, є військова службова особа.

У частині 9 статті 1 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу.

Відповідно до примітки 1 статті 425 КК України, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 172-15 та частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 29 серпня 2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Вирішуючи питання про визначення виду і розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до правопорушника, суддя дійшов до таких висновків.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Найбільш серйозне правопорушення із числа вчинених ОСОБА_1 є правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП. Отже стягнення має бути накладено у межах санкції цієї частини статті.

Санкцією статті частини 3 статті 172-20 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 згідно зі статтею 34 КУпАП, суддею визнається щире каяття.

Обставин, що згідно зі статтею 35 КУпАП, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за частиною 2 статті 172-15 КУпАП суддя вважає вчинення правопорушення в стані сп`яніння, за частиною 3 статті 172-20 повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суддя вважає, що ОСОБА_1 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої частиною 3 статті 172-20 КУпАП України, а саме: у виді штрафу. На переконання судді саме таке покарання є найбільш доцільним та достатнім для виховання особи, її виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, оскільки фінансовий тягар виховує особу правопорушника в дусі поваги до законів України та подальшої поведінки у суспільстві, і в більшій мірі є чинником запобігання вчиненню нових правопорушень. Застосування до правопорушника покарання у виді адміністративного арешту є занадто суровим для нього покаранням.

На підставі пункту 12 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» правопорушника, який є військовослужбовцем від сплати судового збору звільнити.

Керуючись статтями 7, 23, 33, 36, ч.3 ст. 172-20, 268, 283-284, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 172-20, частиною 2 статті 172-15 та частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої частиною 3 статті 172-20 КУпАП Україниу виді штрафу у розмірі однієї тисячі двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 21250,00 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Штраф підлягає стягненню на користь держави (рахунок отримувача: UA0010842; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету:21081100).

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений статтею 307 КУпАП України строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог статті 308 КУпАП України з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС

Постанова суду набирає законної сили ____________________________

Постанову може бути пред`явлено до виконання до _________________