Провадження № 33/4808/117/26
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

13 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисників адвокатів Савчин Т.М. та Кантор А.О.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката Савчин Т.М. на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року, якою відмовлено у роз`ясненні судового рішення про відвід судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П. , -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 25 листопада 2025 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла заява захисника Савчин Т.М. про відвід судді Ковалюк І.П. від розгляду справи про адміністративне правопорушення N?344/12869/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою від 16 грудня 2025 року у задоволенні заяви захисника Савчин Т.М. про відвід судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П. від розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпА відмовлено, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП передано для продовження судового розгляду судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П.

22 грудня 2025 року надійшла заява захисника Савчин Т.М. про роз`яснення судового рішення - постанови від 16.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П. від розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року у задоволенні заяви захисника Савчин Т.М. про роз`яснення судового рішення постанови від 16.12.2025 року про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П. від розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, захисник адвокат Савчин Т.М. 30 грудня 2025 року подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.12.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 про відмову у роз`ясненні судового рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисники адвокати Савчин Т.М. та Кантор А.О. вважали, що суд апеляційної інстанції повинен відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року, якою відмовлено у роз`ясненні судового рішення про відвід судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П., оскільки, незважаючи на відсутність у КУпАП відповідних правових норм, які дозволяють оскаржити рішення суду про відмову у роз`ясненні судового рішення про відвід судді, суд апеляційної інстанції, застосовуючи аналогію закону, може відкрити провадження. Звертають увагу на те, що існує виключна правова проблема щодо проведення автоматизованого розподілу проваджень Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у зв`язку з чим необхідно отримати відповідне роз`яснення судового рішення про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи захисників адвокатів Савчин Т.М. та Кантор А.О. є безпідставними та суперечливими, не узгоджуються із вимогами закону та усталеною судовою практикою, у зв`язку з чим необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП в апеляційному порядку може бути оскаржена тільки постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності. Діючий КУпАП не передбачає можливості оскарження до суду апеляційної інстанції постанови про відмову у роз`ясненні судового рішення про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

Разом з тим, апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та який не містить правових норм, які регулюють порядок оскаржень рішень, які були постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що у тому випадку коли провадження у справі про адміністративне правопорушення за своїм кримінально-правовим змістом відноситься до кримінальних проваджень, то за відсутності чіткої правової норми, якою повинні бути врегульовані певні права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення правової визначеності, необхідно використовувати аналогію закону та застосовувати правові норми, які регулюють відносини, подібні до тих, які є предметом розгляду в межах конкретної правової ситуації.

Зокрема, згідно ч.2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Отже, відповідно до національного законодавства та усталеної судової практики рішення поро відмову у роз`ясненні судового рішення про відмову у задоволенні заяви про відвід судді, яку було постановлено під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті висунутого обвинувачення, окремому оскарженню не підлягає.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про право на оскарження рішень, ухвалених судом першої інстанції до ухвалення остаточного рішення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, діє в межах повноважень, які встановлені діючим законом і не має можливості перевірити доводи апеляційної скарги, які можуть бути перевірені судом тільки під час розгляду апеляційної скарги на рішення суду щодо розгляду справи по суті.

Так, 07 січня 2026 року захисником адвокатом Савчин Т.М. подано апеляційну скаргу на постанову Івано-Франківського міського суду від 29 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставин доводи апеляційної скарги на захисника адвоката Савчин Т.М. на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року, якою відмовлено у роз`ясненні судового рішення про відвід судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П. можуть бути розглянуті судом під час розгляду її апеляційної скарги на рішення, яким ОСОБА_1 визнано винуватим за вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення окремому апеляційному оскарженню не підлягає і доводи захисника адвоката Савчин Т.М. щодо незаконності вищевказаної постанови суду можуть бути переглянуті апеляційним судом за відповідною апеляційної скаргою на рішення суду за наслідками розгляду провадження по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК України.

Розгляд справи за апеляційною скаргою захисника адвоката Савчин Т.М. на постанову Івано-Франківського міського суду від 29 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено на 28 січня 2026 року на 13 год. 00 хв. в приміщенні Івано-Франківського апеляційного суду.

За таких обставин, враховуючи те, що апеляційна скарга подана на постанову суду, яка не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката Савчин Т.М. на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року, якою відмовлено у роз`ясненні судового рішення про відвід судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк І.П.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв