справа № 631/1098/18
провадження № 3-в/631/6/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2025 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М., розглянувши подання (клопотання) начальника сектору № 11 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Олександра Луценко щодо вирішення питання про припинення виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт за постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник сектору № 11 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Олександра Луценко з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи звернувся на адресу Нововодолазького районного суду Харківської області з клопотанням (поданням), в якому посилаючись на приписи статтей 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення просить вирішити питання про припинення виконання адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане подання (клопотання) мотивоване тим, що у 2020 році на виконання до Волноваського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області за територіальністю надійшла постанова Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року, винесена відносно ОСОБА_1 . Через повномасштабне вторгнення 24 лютого 2022 року Російської Федерації на територію України, відділ пробації втратив доступ до особових справ порушників. Як зазначив автор подання, з метою належного виконання постанови Нововодолазького районного суду Харківської області було відновлено втрачену постанову суду від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 . У зв`язку з окупацією Волноваського району, у тому числі і села Іванівка, де проживає ОСОБА_1 , а також відсутністю телефонного зв`язку, транспортного сполучення з 24 лютого 2022 року, встановити місце перебування ОСОБА_1 , його родичів або будь-кого з кола знайомств не надається можливим.

Відповідно переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, до вказаних територій (тимчасово окупованих) належить АДРЕСА_1 .

Згідно довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області, управління державної реєстрації східного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (міста Харків), під час перевірки, наявності актового запису про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено. Відповідно до довідки Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради за даними єдиної інформаційної бази статусу вимушено переміщеної особи ОСОБА_1 не отримував.

16 жовтня 2023 року до Нововодолазького районного суду Харківської області було направлене подання для вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Нововодолазького районного суду від 10 жовтня 2018 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення. Постановою суду від 27 жовтня 2023 року у задоволенні подання відділу пробації було відмовлено.

Як зазначив начальник сектору № 11 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, згідно листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, військова агресія Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану у країні, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

На думку автора подання тимчасова окупація території Волноваської територіальної громади Волноваського району Донецької області, де проживає ОСОБА_1 і де він повинен був виконувати адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, є наслідками обставин, які з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними, в даному випадку для порушника ОСОБА_1 , по обов`язкам, виконання яких настало згідно із судовим рішенням про адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт і виконання відповідно яких стало неможливо внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Тобто, в територіальній громаді, де проживав ОСОБА_1 , і повинен виконувати адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт, склалися такі обставини, які свідчать про неможливість виконання ним постанови суду від 10 жовтня 2018 року тобто з причин, незалежних від нього. Наявність таких підстав, відповідно до Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19 березня 2013 року, є підставою для припинення виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт.

Враховуючи наведене, посилаючись на положення статтей 304 та 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, начальник сектору № 11 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Олександр Луценко просив вирішення питання про припинення виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт за постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 .

На підтвердження обставин, викладених у поданні були надані:

копія довідки провідного інспектора відділу Дениса Клімова від 02 жовтня 2022 року, відповідно до якої останній доповів т.в.о. начальнику Волноваського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області Олені Голуб, що згідно щомісячної звітності про перебування на обліку порушників, на обліку відділу перебуває ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності 10 жовтня 2018 року за статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт. Всі особові справи по засудженим та правопорушникам, що перебувають на обліку відділу зберігалися у службових кабінетах Волноваського районного відділу № 2, розташованого за адресою: вулиця Центральна, будинок № 43, місто Волноваха, Донецької області, у зв`язку з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською федерацією» від 22 грудня 2022 року № 3093, 24 лютого 2022 року, отже, перебувають на тимчасово окупованій території України та можливості евакуювати справи з метою подальшого ведення не має. Засобами інтернету, а саме моніторингом офіційної сторінки реєстру судових рішень «Судова влада» було виявлено, що Нововодолазьким районним судом Харківської області 10 жовтня 2018 року було винесенно постанову про накладання адміністративного стягнення на громадянина ОСОБА_1 у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, однак отримати ухвалу працівникам відділу з реєстру «Судова влада» не можливо. Тому з метою отримання рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року

вважав за доцільне направити запит до вищевказаного суду, для можливості виконання постанови в повному обсязі;

копія листа т.в.о. начальника Волноваського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області Олени Голуб від 02 жовтня 2022 року за № 23/4/122-22, адресованого Нововодолазькому районному суду Харківської області, відповідно до якого остання просила направити копію постанови суду від 10 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення для долучення до особової справи;

копія відповіді начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління юстиції Юлії Паршиної від 13 жовтня 2022 року № 5797/55243-23-22/15.5, згідно якої за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану Донецької області актового запису про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено. Перевірку наявності актових записів про смерть проведено в період з 24 лютого 2022 року по день надання відповіді;

копія відповіді начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління юстиції Юлії Паршиної від 12 липня 2023 року № 5797/51234-23-23/15.5, відповідно до якої остання повідомила, що за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області актового запису про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено. Перевірку наявності актових записів про смерть проведено в період з 01 травня 2023 року по день надання відповіді;

копія постанови Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно-корисних робіт строком на 120 годин.

У судове засідання уповноважений представник сектору № 11 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях та ОСОБА_1 не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у відповідності до приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з поданням начальник сектору № 11 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Олександр Луценко подав заяву, відповідно до якої просив суд розгляд справи провести за його відсутності, подання задовольнити в повному обсязі.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками провадження їх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання їх явки обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути подання у відсутності представника органу пробації та правопорушника.

Вивчивши доводи, що наведені у подані, дослідивши матеріали справи в частині вирішення порушеного у поданні питання, суд вважає, що подання (клопотання) начальника сектору № 11 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Олександра Луценко щодо вирішення питання про припинення виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт за постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2018 року постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

Вказана адміністративна справа була розглянута в присутності ОСОБА_1 .

У статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення, що прямо передбачено у пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України.

Положеннями статті 129-1 Основного Закону України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Принцип обов`язковості судових рішень конкретизовано у статті 298 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України (частина 1 статті 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

При цьому у частині 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу про адміністративні правопорушення та інших законів України (частина 1 статті 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

У частинах 1 та 2 статті 31-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування. Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день.

Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці (стаття 325-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Так, порядок виконання постанов про накладення адміністративних стягнень визначений у розділі V Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Приписами статті 304 наведеного кодифікованого закону України визначено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Зокрема, під час виконання постанови про накладення адміністративного стягнення орган (посадова особа), який виніс постанову мають право за наявності правових підстав відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (стаття 301), припинити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (стаття 302), застосувати давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (стаття 303).

Так, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення (стаття 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

В силу приписів статті 302 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Так, приписи пунктів 5, 6 та 9 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначають виключні випадки, за наявності яких орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання, а саме: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Отже, положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, може припинити її виконання виключно з підстав зазначених у пунктах 5, 6 та 9 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В даному випадку начальник сектору № 11 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Олександр Луценко у своєму поданні ставить питання саме про припинення виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, яке було накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року, проте жодних обставин, передбачених пунктами 5, 6 та 9 статті 247 у взаємозв`язку із статтею 302 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не наводить.

Як вже зазначалось, згідно з приписами статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

При цьому, визначений у частині 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень загальний і не залежить від виду стягнення, яке було призначено правопорушнику. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення.

Перебіг строку давності постанови суду розпочинається від моменту звернення її до виконання. Постанова вважається звернутою до виконання, коли орган, який її виніс, вручає або надсилає її копію відповідній особі або надсилає органу, уповноваженому безпосередньо її виконувати. Таким чином, своєчасне направлення постанови для виконання (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) визнається єдиним юридичним фактом, що має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови.

У даному випадку постанова Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком на 120 годин, є чинною та своєчасно була звернена до виконання.

Як зазначено у поданні з метою належного виконання постанови Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року були направлені запити до державних органів з метою встановлення факту смерті ОСОБА_1 , отримання інформації щодо набуття останнім статусу вимушено переміщеної особи. Згідно наданих відповідей ОСОБА_1 не отримував статусу вимушено переміщеної особи та не був зареєстрований факт його смерті на території України.

Водночас суд зазначає, що подання не надано жодних доказів на підтвердження наведених фактів, а відповіді з органів державної реєстрації актів цивільного стану були надані ще у 2023 році, після цього уповноваженим представником органу з питань пробації не було вжито жодних заходів щодо встановлення місце проживання або місцезнаходження ОСОБА_1 .

Отже, органом пробації так і залишилось не з`ясованим причини неявки правопорушника, його місцезнаходження, майновий стан, не з`ясовано, чи працює ОСОБА_1 , чи отримує дохід та чи має можливість виконувати покарання у вигляді суспільно корисних робіт. Також із матеріалів справи не вбачається, чи було ОСОБА_1 оголошено в розшук, чи не призивався останній на військову службу до Збройних Сил України за мобілізацією та які дії були вчиненні органом пробації у відповідності до «Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19 березня 2013 року.

Обов`язок з`ясування вищевказаних фактів не може перекладатися на суд, адже подання представника державного органу має бути обґрунтованим, а обставини, викладені в ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті.

Дійсно, у пункті 13.13 «Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19 березня 2013 року передбачено, що якщо після встановлення місця проживання порушника з`ясовано, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме та наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду (судді), уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

Однак, підставами, що унеможливлюють виконання постанови суду є обставини, що роблять виконання судового рішення взагалі неможливим.

До таких обставин неможливо віднести відсутність за місцем проживання порушника, оскільки така відсутність може бути тимчасовою та/або з метою ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт. При цьому, як вже зазначалось, в даному випадку уповноваженим представником органу з питань пробації взагалі не було вжито жодних заходів щодо встановлення місце проживання або місцезнаходження ОСОБА_1 .

Окрім того, суд звертає увагу, що законом не визначено можливість заміни покарання у вигляді суспільно корисних робіт на інший вид покарання. Крім того, санкцією частини 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено лише один вид стягнення, а саме: виконання суспільно корисних робіт.

Також, на теперішній час відсутній законодавчо визначений механізм щодо вжиття будь-яких заходів у випадку відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, за її місцем проживання та невідомим місцеперебуванням.

До того ж, зміст подання не містять відомостей чи притягувався за цей час ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ухилення від відбування суспільно корисних робіт.

Так, положеннями статті 325-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачені наслідки ухилення особи від відбування суспільно корисних робіт, де зазначено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Слід зазначити, що адміністративна відповідальність за ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт передбачена статтею 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Сам факт того, що фактичне місце проживання чи перебування порушника невідоме, не є підставою звернення до суду з поданням щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови, оскільки звернення до суду з вказаним поданням знаходиться в причинному зв`язку з наявністю підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду.

Підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду є обставини, що роблять виконання судового рішення взагалі неможливим, до таких обставин неможливо віднести відсутність за місцем проживання чи не встановлення місця перебування правопорушника, оскільки така відсутність може бути тимчасовою та/або з метою ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

При цьому суд звертає увагу, що законодавством встановлений вичерпний перелік обставин для припинення виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення серед яких: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі, чого в даному випадку із наданих до подання доказів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, та з огляду на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання у відповідності до статті 129-1 Конституції України та статті 298 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова суду від 10 жовтня 2018 року, не є такою, що не підлягає виконанню, оскільки, пред`явлена до виконання у строк, визначений законом, зважаючи на відсутність обставин для припинення її виконання, суд вважає, що у задоволенні клопотання (подання) начальника сектору № 11 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Олександра Луценко щодо вирішення питання про припинення виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт за постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що судове рішення, яке набрало законної сили, повинне бути виконане незалежно від матеріального стану порушника, наявності чи відсутності у нього на це бажання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 7, 31-1, пунктами 5, 6 та 9 статті 247, статтями 298, 284, 300 304, 325-1 та статті 325-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання (клопотання) начальника сектору № 11 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Олександра Луценко щодо вирішення питання про припинення виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт за постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Т. М. Трояновська