Головуючий у суді першої інстанції: Гречана С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №757/15610/25-п

провадження № 33/824/4175/2025

16 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Шкоріної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, обіймаючого посаду керівника ТОВ «АТ ЕНЕРГО ТРЕЙД», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ; за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Вознюком Дмитром Володимировичем, на постанову Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

04.03.2025 за результатами проведеної камеральної перевірки ТОВ «АТ ЕНЕРГО ТРЕЙД», код за , адреса: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, корп. Б, кв. 33, встановлено, що керівник ТОВ «АТ ЕНЕРГО ТРЕЙД» ОСОБА_1 допустив несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний податковий період 2024 рік, граничний термін подачі якого 03.03.2025, фактично подано 04.03.2025, чим порушено п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 85 гривень та судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Вознюк Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП. В апеляційній скарзі посилається на те, що при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції не досліджено в повній мірі всі обставини справи, висновки суду першої інстанції є хибними.

Зокрема, вказує, на те що, акт перевірки, який надано контролюючим органом, не є належним та допустим доказом в цій справі та не породжує жодних правових наслідків, а є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків, не покладає відповідальність та є підставою для прийняття податкових повідомлень - рішень. Відомостей про прийняття податкових повідомлень - рішень за результатами перевірки, а також будь - яких інших доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не місять.

Просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у зв`язку з отриманням її копії на електронну адресу лише 10.06 2025.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2025, як такий, що пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Вознюк Д.В. підтримав апеляційну скарги та викладені в ній доводи, просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, заслухавши пояснення адвоката Вознюка Д.В., перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед іншого вирішує чи належить до його компетенції розгляд даної справи та чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП встановлено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Приймаючи судове рішення у цій справі, суд виходив із наявності підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП - порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не погоджується суд апеляційний суд з урахуванням наступного.

При вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП - порушення у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність особи, яка доведена достатніми та незаперечними доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 144/31-00-04-02-04-30 від 20.03.2025 (а.с.1) головним державним інспектором Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Подоляном В.В. при проведенні камеральної перевірки ТОВ «АТ ЕНЕРГО ТРЕЙД» (), місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Старонаводницька,13, корпус Б, кв.33, за результатами якої встановлено порушення підпункту 49.18.3 пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України, у зв`язку з несвоєчасним поданням до контролюючого органу декларацій з податку на прибуток за звітний податковий період: за 2024 рік та складено акт від 11.03.2025 № 751/Ж5/31-00-04-02-04-26/38489035. Встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , який займає посаду керівника ТОВ «АТ ЕНЕРГО ТРЕЙД» несвоєчасно подав податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за звітній період 2024 рік (граничний термін подачі 03.03.2025, фактично подано 04.03.2025) ,чим порушив підпункту 49.18.3 пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України.

У акті від 11.03.2025 зазначено, що відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу -неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Норма ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачає такі три склади адміністративного правопорушення: відсутність податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку; неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки щодо оцінки доказів мають викладатись у вигляді точних і категоричних суджень, винуватість особи, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи. Неконкретність обвинувачення не дозволяє особі, яка притягається до адміністративної відповідальності організувати ефективний захист своїх інтересів, а суду перевірити обґрунтованість висунутого обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Посадовою особою, яка склала поданий на розгляд суду протокол про адміністративне правопорушення, формально викладена суть адміністративного правопорушення, а саме не конкретизована його фабула, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163' КУпАП, та належним чином не викладені фактичні обставини, які мають значення для правильного та об?єктивного вирішення справи.

Суд першої інстанції, прийнявши протокол про адміністративне правопорушення як належний та допустимий доказ, дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.163-1 КУпАП, як відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Разом з тим, суд першої інстанції свої висновки в тій частині, що несвоєчасне подання податкової декларації за 2024 рік, що інкрумінується ОСОБА_1 , є відсутністю податкового обліку, або порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, або неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, не обгрунтував.

В той же час, з протоколу про адміністративне правопорушення можна зробити висновок, що об?єктивна сторона правопорушення відсутня, оскільки «несвоєчасне подання до контролюючого органу декларації з податку на прибуток» не охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

За несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток передбачена відповідальність, встановлена пунктом 120.1. статті 120 Податкового кодексу України, про що і зазначено у акті від 11.03.2025.

Склад правопорушення це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Отже, оскільки об'єктивна сторона відсутня, відсутні підстави вважати доведеним склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Кобець проти України» зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що досліджена судом сукупність доказів не дозволяє, поза розумним сумнівом, прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що діючий закон про притягнення особи до адміністративної відповідальності містить тільки одну правову підставу для визнання особи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Вознюком Дмитром Володимировичем, задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 29 травня 2025 року скасувати. Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1ст 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна