Справа № 643/8400/25
Провадження № 3/643/2237/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Замікула Б.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 334896 від 19.05.2025, водій ОСОБА_1 19.05.2025 о 01 год. 41 хв. в м. Харкові, по вул. Нескорених, 9 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстаоновці, сповільнена рухливість ходи та мови. Прибувши до закладу охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», водій відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, що підтверджується висновком № 1157 від 19.05.2025.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення водієм вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, до матеріалів справи долучено:

-довідку інспектора ВАП УПП в Харківській області, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_1 , категорія В;

-відеозаписи з нагрудних камер поліцейських;

-висновок лікаря КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_2 № 1157, складений 19.05.2025 о 05 год. 00 хв, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів (без зазначення дати та часу), складений інспектором УПП Р. Поліщук, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. .

-рапорт поліцейського Д. Зімницького від 19.05.2025, в якому викладено обставини правопорушення, що повторюють зміст протоколу, а також зазначено про уточнення місця розгляду адміністративної справи у Салтівському районному суд м. Харкова.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказав про безпричинність зупинки поліцейськими транспортного засобу та відсутність у нього ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння, що виключало законність вимоги пройти відповідний огляд. Також вказав про порушення процедури огляду, нероз`яснення поліцейськими йому прав, зокрема, можливість мати захисника під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 наполягав, що він спочатку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, через пораду його знайомого, з яким він спілкувався під час перебування у закладі охорони здоров`я. Однак, у подальшому, після спілкування із адвокатом, останній йому роз`яснив, що наслідком відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є безумовне притягнення до адміністративної відповідальності. У зв`язку з чим він звернувся до поліцейських та до лікаря та висловив згоду на проходження огляду на стан сп`яніння, однак йому повідомили, що вже пізно і склали відносно нього протокол.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Рязанцева О.В., підтримала доводи свого підзахисного.

Крім того, адвокат детально виклала свою позицію у письмових запереченнях до протоколу, які надала до суду.

Узагальнено доводи захисника зводились до наступного: працівники поліції під час складання протоколу не роз`яснили ОСОБА_1 його права; працівник поліції не роз`яснив водієві процедуру огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння; водієві не були роз`яснені наслідки відмови від проходження медичного огляду; працівники поліції не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а відразу висловили вимогу проїхати до закладу охорони здоров`я.

Так само адвокат наполягала, із посиланням на відозаписи з нагрудних камер поліцейських, що її підзахисний спочатку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки так йому порадив знайомий. Однак після того, як ОСОБА_1 зателефонував адвокату і той йому роз`яснив наслідки відмови від проходження огляду, водій звернувся до поліцейських та повідомив, що готовий пройти огляд на стан сп`яніння. Проте поліцейські відмовили йому в цьому, незважаючи на те, що медичний висновок ще не був складений.

В судовому засіданні в повному обсязі досліджено матеріали справи, а також переглянуто відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.

Крім того, за клопотанням захисника допитано як свідків: поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також лікаря КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка захисника, суддя зазначає наступне.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України).

Положення п. 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Положення п. 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як визначено п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням, зокрема, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Відповідно до п. 2, 4 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 1 Розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Як встановленою за результатами перегляду відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом у місці та в час, зазначений у протоколі, та був зупинений працівниками поліції. Так само суддею встановлено, що поліцейськими було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у них підозри про перебування водія у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим висунуто вимогу пройти відповідний огляд.

Від проходження огляну на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій

ОСОБА_1 відмовився, однак у подальшому погодився поїхати разом із поліцейськими до закладу охорони здоров`я.

Водночас суддя зауважує, що всупереч вимог п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, із значенням конкретних ознак сп`яніння у водія.

На підставі досліджених відеозаписів із нагрудних камер поліцейських встановлено, що після прибуття до КНП ХОР «ОКНЛ» водій ОСОБА_1 спілкувався по телефону. Зміст розмови неможливо зрозуміти, однак вбачається, що після телефонної розмови водій повідомив лікаря, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння (33 хв. 38 сек. відеозапису).

Однак, через незначний проміжок часу (40 хв. 30 сек) водій повідомив поліцейських, що змінив свою позицію та готовий пройти медичний огляд, проте поліцейські повідомили, що вже пізно, оскільки відповідний висновок вже складений, а відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду.

Між тим, як вбачається зі змісту відеозапису, в той момент, коли водій висловив згоду на проходження огляду, лікарем ще не було розпочато оформлення відповідного висновку, а фактично був отриманий значно пізніше.

З огляду на первинну відмову водія від проходження медичного огляду та його подальшу згоду на його проведення (до складання медичного висновку та протоколу) в судовому засіданні були допитані поліцейські та лікар з метою з`ясування порядку їхніх дій за наведених обставин.

Допитаний як свідок поліцейський ОСОБА_4 підтвердив обставини зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 та зміст розмови із водієм. Покази свідка узгоджується із змістом відеозаписів, зафіксованих на нагрудні камери поліцейських. Водночас свідок повідомив, що не був присутній у закладі охорони здоров`я, тому не може надати пояснення щодо обставин проходження водієм медичного огляду.

Допитаний як свідок поліцейський ОСОБА_3 повідомив обставини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , які також збігаються із обставинами, що зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських. Зазначив, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Також показав, що ОСОБА_1 спочатку відмовився від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проте у подальшому висловив згоду на його проходження. Свідок зазначив, що він не висловлював заперечень щодо проходження водієм огляду, коли він змінив свою позицію.

Свідок ОСОБА_2 , яка працює лікарем КНП ХОР «ОКНЛ» та проводила медичний огляд водія ОСОБА_1 повідомила, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим вона склала саме такий висновок. Щодо дій лікаря у разі, якщо водій спочатку відмовився від проходження медичного огляду, однак у подальшому змінив свою позицію (до складання медичного висновку та протоколу), свідок повідомила, що це можливо лише після того, як поліцейські видадуть нове направлення на проходження огляду. Оскільки нового направлення не було, тому у неї не було підстав розпочинати проведення потворного огляду.

Відтак, суддя констатує, що поведінка водія була непослідовною та, якщо довіряти словам ОСОБА_1 , обумовлена неправильною порадою, яку він отримав від знайомого по телефону, що не може бути підставою для звільнення його від відповідальності.

Водночас, за наведених обставин, не існувало жодних перешкод для проведення медичного огляду водія після того, як він висловив на це згоду, оскільки на той момент ще не був складений відповідний висновок лікаря.

Отже, у поліцейських була можливість завершити проведення огляду на стан сп`яніння водія та за результатами огляду прийняти відповідне процесуальне рішення. Або, у разі недобросовісної поведінки водія та його потворної відмови від проходження огляду скласти протокол за відмову від проходження огляду.

Проте поліцейські проявили необґрунтовану поспішність та безпідставно відхилили згоду водія на проходження медичного огляду.

Також суддя враховує, що для проведення огляду за наведених обставин не передбачено необхідність оформлення поліцейським повторного направлення, оскільки така вимога не передбачена профільними інструкціями.

Водночас суддя відхиляє усі інші доводи захисника, які висловлені у запереченнях на протокол, оскільки вони не впливають на законність процедури зупинки автомобіля та подальшої вимоги пройти огляд стан сп`яніння. На переконання судді, ключовою обставино, яка підлягає доведенню при розгляді даної справи, з урахуванням кваліфікації дій ОСОБА_1 , є беззаперечне доведення факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому суддя враховує, що Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається ЄСПЛ кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих ЄСПЛ у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Положенням ст. 62 Конституції України визначено, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, встановлені в ході судового розгляду обставини не дають підстав стверджувати, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а будь-які сумніви щодо цього мають тлумачитись на користь водія.

Наведене, виключає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 252, 279, 280, 283, 284, 289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягання до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Борис ЗАМІКУЛА