КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/5407/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Симоненка Дмитра Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, -

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР №365969 від 18 червня 2025 року, ОСОБА_1 18 червня 2025 року о 19:30 год. в с. Гатне, вулиця Київська, 1, керував транспортним засобом Chevrolet Rezzo, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Ford Puma, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Порушив вимоги пункту 10.1. ПДР. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року, з урахуванням постанови від 17 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол від 18 червня 2025 року серії ЕПР1 № 369969 про адміністративне правопорушення) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень в дохід держави.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись із прийнятою постановою, адвокатом Симоненком Д.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, що містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що наведені матеріали не містять необхідної повноти та узгодженості для об`єктивного установлення обставин події, а оскаржувана постанова ґрунтується на припущеннях та суперечностях, що виключає можливість визнання її законною та обґрунтованою.

Суд першої інстанції фактично не виконав вимог статей 245, 251, 252 та 280 КУпАП щодо повного, всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. У постанові не зазначено, який саме маневр виконував ОСОБА_1 , не уточнено, у чому полягало порушення Правил дорожнього руху, та не встановлено конкретних дій, які утворювали склад правопорушення за статтею 124 КУпАП. Посилання на пункт 10.1 ПДР без фактичної деталізації події є формальним і не дозволяє кваліфікувати правопорушення.

Звертає увагу на невідповідність між змістом постанови та схемою ДТП, оскільки суд вказує на рух транспортних засобів у попутному напрямку, тоді як із схеми очевидно випливає, що автомобілі рухались назустріч один одному. Це виключає можливість визнання мотивувальної частини постанови логічною та послідовною і викликає сумніви у фактичній достовірності викладеної судом версії події.

Зазначає, що ОСОБА_1 у момент вчинення повороту ліворуч вимушено зупинився через раптову появу пішохода на пішохідному переході. Такі дії відповідають вимогам ПДР щодо забезпечення безпеки пішоходів. Натомість водій Ford, наближаючись до перехрестя, мав бачити потенційну небезпеку та зобов`язаний діяти відповідно до пункту 12.3 ПДР - негайно зменшити швидкість або зупинитися. Відсутність будь-яких слідів гальмування підтверджує, що ці вимоги ним виконані не були, що ставить під сумнів висновок суду про вину саме ОСОБА_1 .

Звертає увагу на суттєві недоліки в адміністративних матеріалах. Протокол про адміністративне правопорушення суперечить схемі ДТП щодо напрямку руху автомобілів. Схема не містить даних про наявність чи відсутність світлофора, не вказані назви та напрямки прилеглих вулиць, що унеможливлює повноцінний аналіз дорожньої ситуації. Попри наявність камер відеоспостереження на ділянці дороги, відеозаписи не витребувані та не долучені до справи, що позбавило суд можливості дослідити ключове джерело доказів. Свідки події також не були опитані, їх дані у матеріалах відсутні.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, копія оскаржуваної постанови отримана скаржником 17 жовтня 2025 року, а також вказує на перебування на лікуванні.

Мотивуючи наведеним, просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року скасувати, направити адміністративні матеріали до Фастівського районного управління поліції Київської області для належного оформлення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Симоненко Д.Є. підтримали подану апеляційну скаргу, просили суд її задовольнити.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Симоненка Д.Є., а також ОСОБА_2 , дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи установлено, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області прийнята 30 червня 2025 року.

Матеріали справи не містять відомостей про направлення копії прийнятої постанови ОСОБА_1 .

Згідно даних розписки ОСОБА_1 копія постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року отримана ОСОБА_1 17 жовтня 2025 року (а.с. 30).

Крім цього, апеляційний суд приймає до уваги, що матеріали справи не містять даних щодо повідомлення у встановленому КУпАП порядку ОСОБА_1 про розгляд справи.

За установлених обставин, з урахуванням принципу забезпечення права на доступ до правосуддя та права на оскарження судових рішень, а також того, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи та подав апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, апеляційний суд уважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року.

Вирішуючи питання за апеляційною скаргою, апеляційний суд зазначає про таке.

Статтею 1 КУпАП визначено:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП визначено:

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП визначено:

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 251 КУпАП:

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,- свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР №365969 від 18 червня 2025 року ОСОБА_1 18 червня 2025 року о 19:30 год. в с. Гатне, вулиця Київська, 1, керував транспортним засобом Chevrolet Rezzo, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Ford Puma, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Порушив вимоги пункту 10.1 ПДР. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 2).

З даних письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих на місці ДТП 18 червня 2025 року убачається, що останній пояснив, що їхав по вулиці Київській в с. Гатне Фастівського району Київської області. Здійснював поворот ліворуч на Мегамаркет - вулиця Київська. Не пропустив зустрічний транспортний засіб і відчув удар в праві задні двері від автомобіля Ford, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 4).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 останній рухався на автомобілі Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою с. Гатне, вул. Київська. Напроти магазину "Мегамаркет" в напрямку с. Крюківщина у зустрічному напрямку рухався автомобіль Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого здійснюючи маневр повороту ліворуч, не надав перевагу у русі ОСОБА_2 .. Маневр водія транспортного засобу Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 , був раптовим, тому ОСОБА_2 не мав можливості уникнути ДТП (а.с. 5).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення також містять схему ДТП, складену працівниками поліції на місці пригоди. Долучена до матеріалів справи схема ДТП відображає кінцеве розташування транспортних засобів та пошкодження.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає про таке.

Посилання скаржника на те, що у постанові не зазначено, який саме маневр виконував ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє, оскільки у поясненнях ОСОБА_1 , наданих на місці ДТП, зазначено, що він здійснював маневр повороту ліворуч.

Згідно пункту 1.10 ПДР України маневрування (маневр) ? початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом

Згідно пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Установлено, що ОСОБА_1 здійснюючи маневр (повороту) ліворуч повинен був переконатися у безпечності маневру, що виконував, зокрема надати перевагу в русі транспортному засобу, що рухався на зустріч.

Твердження скаржника про те, що одного лише посилання на пункт 10.1 ПДР України недостатньо для кваліфікації діяння за статтею 124 КУпАП, колегія суддів відхиляє. Диспозиція статті 124 КУпАП є формальною, тобто охоплює будь-яке порушення Правил дорожнього руху, якщо його наслідком стало пошкодження майна незалежно від обсягу такої шкоди.

У даному випадку саме недотримання ОСОБА_1 вимог пункту 10.1 ПДР України перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, що потягло пошкодження транспортних засобів, а тому правильно кваліфіковане за статтею 124 КУпАП.

Щодо посилань скаржника на те, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок не дотримання іншим учасником ДТП вимог пункту 12.3 ПДР, апеляційний суд зазначає про таке.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Предметом розгляду цієї справи є протокол ЕПР №365969 від 18 червня 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення пункту 10.1. ПДР України. Відомостей про складення протоколу за порушення ПДР відносно іншого учасника, що стали наслідком ДТП матеріали справи не містять.

Відтак, доводи скаржника в цій частині відхиляються судом як безпідставні.

Щодо тверджень скаржника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення помилково зазначено рух транспортних засобів у попутному напрямку, тоді як фактично вони рухалися назустріч один одному, апеляційний суд зазначає наступне.

За установлених обставин справи убачається, що допущена під час складання протоколу неточність не впливає на кваліфікацію діяння та не спростовує вини ОСОБА_1 у порушенні пункту 10.1 ПДР України, що перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Суттєві для справи фактичні обставини - напрямки руху транспортних засобів, механізм ДТП та наслідки - встановлені судом на підставі інших доказів, а відтак формальна неточність не змінює висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності є достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. За таких обставин посилання скаржника на відсутність записів з камер відеоспостереження чи показань свідків є необґрунтованими, оскільки зазначені докази не є обов`язковими для встановлення факту вчинення правопорушення, а наявні у матеріалах справи докази дозволяють дійти однозначного висновку щодо події та вини особи.

Окрім того, в судовому засіданні адвокатом Симоненко Д.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 подано клопотання призначення судової авто-технічної експертизи та витребування доказів.

В обґрунтування клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи вказує, що оскаржувана постанова містить суперечності, зокрема, суд зазначив, що зіткнення відбулося з автомобілем, який рухався у попутному напрямку, тоді як схема ДТП однозначно свідчить про рух транспортних засобів у зустрічних напрямках. Це підтверджується і характером пошкоджень автомобілів, що ставить під сумнів викладену в постанові версію події.

Крім того, на фотоматеріалах відсутні сліди гальмування автомобіля Ford, що вказує на можливе порушення водієм вимог п.п. «б» п. 2.3 та п. 12.3 ПДР і наявність у його діях ознак правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

З метою всебічного з`ясування обставин справи проситься призначити судову авто-технічну експертизу та доручити її проведення Київському НДЕКЦ МВС.

На вирішення експертам поставити такі питання:

1) Яка була швидкість ТЗ FORD д.н.з. НОМЕР_2 перед ДТП (в момент зіткнення) з урахуванням пошкоджень, які він отримав при зіткненні?

2) Чи мав водій автомобіля FORD д.н.з. НОМЕР_2 технічну можливість запобігти наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху (або з моменту виявлення перешкоди для руху)?

3) Чи відповідали дії водія автомобіля FORD д.н.з. НОМЕР_2 технічним вимогам Правил дорожнього руху?

4) Чи були з технічної точки зору дії водія ТЗ FORD д.н.з. НОМЕР_2 у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

В обґрунтування клопотання про витребування доказів скаржник вказує, що оскаржувана постанова містить суперечності. Тому з метою встановлення дійсних обставин ДТП є необхідність у допиті свідків, які були очевидцями ДТП.

Просить витребувати з ТОВ "ГАТНЕ MARKET" список співробітників магазину Мегамаркет, які працюють за фактичною адресою АДРЕСА_2 , та список співробітників, які перебували на зміні 18 червня 2025 року.

Вирішуючи питання за клопотанням про призначення судової авто-технічної експертизи, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до статей 251, 252 та 280 КУпАП призначення експертизи є доцільним лише у разі, коли для з`ясування обставин справи необхідні спеціальні знання і такі обставини не можуть бути встановлені на підставі вже наявних доказів.

У цій справі механізм дорожньо-транспортної пригоди, характер маневру та причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 і настанням наслідків установлені сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , в яких він прямо визнав виконання маневру повороту ліворуч та факт зіткнення; письмовими поясненнями іншого учасника ДТП та схемою ДТП, що відображає кінцеве розташування транспортних засобів та характер їх пошкоджень.

Зазначені докази є взаємоузгодженими у ключовій для кваліфікації частині - встановленні факту виконання ОСОБА_1 маневру повороту ліворуч без надання переваги в русі транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку, що прямо свідчить про порушення пункту 10.1 ПДР України та перебуває у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Питання, які скаржник пропонує поставити експерту, фактично спрямовані на з`ясування можливих порушень з боку іншого учасника ДТП. Водночас предметом апеляційного розгляду є законність притягнення до адміністративної відповідальності саме ОСОБА_1 за конкретне порушення, зафіксоване у протоколі, а не установлення наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення у діях іншого водія.

За таких обставин, апеляційний суд не убачає підстав для призначення експертизи.

Щодо клопотання про витребування доказів, суд виходить із такого.

Матеріали справи містять достатній обсяг доказів для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Відсутність у справі показань свідків або відеозаписів з камер спостереження сама по собі не свідчить про неповноту доказової бази та не позбавляє суд можливості ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Запропоноване витребування списків працівників магазину та їх можливий допит носить характер припущень і не ґрунтується на відомостях про те, що такі особи безпосередньо спостерігали момент ДТП та можуть повідомити нові, істотні для справи обставини, які не встановлені вже дослідженими доказами. Фактично зазначене клопотання спрямоване на повторне з`ясування обставин, які вже встановлені судом та не спростовані доводами апеляційної скарги.

З огляду на межі апеляційного перегляду та достатність наявних у справі доказів, апеляційний суд не вбачає підстав для витребування додаткових доказів чи допиту свідків.

За установлених обставин, апеляційний суд робить висновок, що доводи апеляційної скарги висновків суду щодо порушення ОСОБА_1 вимог пункту 10.1 ПДР України не спростовують та на їх правильність не впливають, відтак апеляційний суд не убачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Симоненку Дмитру Євгеновичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Симоненка Дмитра Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК