ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
Справа № 490/7962/24
П О С Т А Н О В А

01.07.2025р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , згідно протоколу мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали адміністративного протоколу серії ААД №560836 від 02.09.2024р., складеного у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу 01.09.2024р. близько 01:20 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 2106" реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в м. Миколаєві по провул. Ізмаїльському в районі буд. №22, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення та координації рухів. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння відмовився як на місці зупинки, так і у встановленому законом медичному закладі.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином засобами поштової кореспонденції. Жодних заяв або клопотань від останнього на адресу суду не надходило. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до протоколів, приходжу до наступних висновків.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм адміністративного законодавства відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, згідно протоколу дії ОСОБА_1 було кваліфіковано як порушення п. 2.5 "а" ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу за ст. 130 КУпАП, у разі порушення водієм п. 2.5 "а" ПДР, працівниками поліції мають бути надані доказі щодо: 1/ керування особою транспортним засобом та законності підстав зупинки транспортного засобу; 2/ наявності ознак сп`яніння; 3/ відмова водія від проходження огляду на з`ясування стану сп`яніння у встановленому законом порядку. Відсутність доказів щодо сукупності вказаних ознак, може слугувати підставою до закриття адміністративного провадження.

У якості доказів провини ОСОБА_1 до матеріалів справи додано оптичний диск із відеозаписом з місця події. При огляді вказаного відео встановлено спілкування між працівниками поліції та ОСОБА_1 . Останній не заперечує наявність перегару та керування у такому стані автомобілем. Порушення мовлення чи координації рухів не підтверджено. Між тим відеозапис не містить фіксації обставин пропонування працівниками поліції ОСОБА_1 проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у встановленому законом медичному закладі та відмову ОСОБА_1 від такого огляду.

Таким чином, оскільки матеріалами справи не підтверджено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а отже провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.