Провадження № 3/175/6566/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року селище Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 51 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2025 близько 05:00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 здійснив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а саме мобільного телефону «Redmi 10» вартістю 3015 грн, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.51 КУпАП.

Про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлено належним чином, однак до суду він не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав, тому вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності з огляду на положення частини 2 ст.268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступного.

Адміністративним правопорушенням (проступком) відповідно до вимог ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя повинен всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян

Адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 2 ст.51 КУпАП визнається дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що дрібне викрадення чужого майна, яке охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 51 КУпАП, має місце тоді, коли суб`єкт правопорушення, діючи з прямим умислом і корисливою метою, здійснив таємне викрадення чужого майна, вартість якого становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, отже, неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1514 гривень, 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становить 757 гривень, 2 неоподаткованих мінімума доходів громадян становить 3028 гривень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №449259 від 23.07.2025; витягом з ЄРДР; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.03.2025; протоколом допиту потерпілої від 02.04.2025; протоколами допиту свідка від 03.04.2025 та від 10.04.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання від 03.04.2025 та від 10.04.2025; протоколом огляду диска від 14.04.2025; договором про надання ломбардного кредиту під заставу від 18.03.2025; протоколом огляду; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.04.2025; постановою про призначення судово-товарознавчої експертизи від 11.04.2025; висновком експерта від 29.04.2025; постановою про закриття кримінального провадження від 27.05.2025; іншими матеріалами справи.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши наведені докази в їх сукупності, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, та доведеності його вини.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, вважаю, що стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному. Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищенаведеного, керуючись статями 40-1, 51 ч.2, 280, 283-284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О.Заборський