Справа № 457/1412/25
провадження №3/457/626/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Марчук В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1№437379 від 29.08.2025 року, ОСОБА_1 29.08.2025 о 10 год. 15 хв. в м.Трускавець, вул. Дрогобицька, 20 керував транспортним засобом Hyundai Santafe, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції як порушення п. 2.5 ПДР, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини не визнав, та подав письмове клопотання про закриття провадження у справі. Зазначає, що не перебував в стані алкогольного спяніння, і жодної ознаки спяніння в нього не було а тому були відсутні підстави для проведення огляду. Акт та направлення на проведення огляду не вручались та працівники поліції не пропонували після складення направлення проходити огляд, про що свідчить порушення порядку процедури проведення огляду. Жодних доказів відмови від підпису документів поліції у матеріалалх справи не міститься. Додатково вказує, що в нього був намір та бажання пройти огляд в медичному закладі, однак таке клопотання було проігноровано. Також працівниками поліції не було розяснено права, зокрема на проходження огляду в закладі охорони здоровя. Крім цього, матеріали справи не містять доказів відсторонення від керування транспортного засобу.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - об`єкт адміністративного правопорушення, - об`єктивну сторону правопорушення; - суб`єкт адміністративного правопорушення; - суб`єктивну сторону правопорушення, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, до матеріалів протоколу серії ЕПР1№437379 працівниками поліції долучено:

- рапорт поліцейського СРПП ВП №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області І.Олійника від 29.08.2025;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29.08.2025;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.08.2025;

- відеозаписи на CD-R диску.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Наданий як доказ відеозапис, не є належним та допустимим доказом, оскільки він не відображає всіх відомостей про керування ОСОБА_1 транспортним засобом та процесуальної послідовності проведення огляду та складення протоколу. З наданого відеозапису, встановлено, що такий не є безперервними, складається з двох відео файлів, фіксація події ведеться не до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення, що жодним чином не відображає обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тобто, відповідно до відеозаписів, перелічених вище, з нагрудних камер (або нагрудної ка-мери) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, в порушення вищезазначених вимог Інструкції відеозапис не є безперервним.Зазначені недоліки ставлять під сумнів повноту і допустимість вказаного доказу.

Крім цього, відповідно до частин 1 та 2 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів.

Відповідно до вимоги ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається з відеозапису, на його початку (10:20 год), працівник поліції не вказує на причину зупинки з конкретизацією статті та її пункту Закону України «Про національну поліцію».

Також, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак з оглянутого відеозапису не вбачається, що відносно та у присутності ОСОБА_1 поліцейськими складався долучений до матеріалів протоколу Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а відтак останній (Акт) не є належним доказом відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції від 29.08.2025, в якому вказано, що такий складено 28.08.2025 о 10.20 год, проте в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що такий складався при ОСОБА_1 і що саме останній відмовився від проходження такого огляду, оскільки там відсутній його підпис. Більше того, саме в такий час здійснювалась відеозйомка на бодікамеру, оскільки з долученого до протоколу відеозапису, відео розпочинається о 10:20 год, однак на ньому не зафіксовано момент складання зазначеного направлення в цей час.

За таких обставин, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є неналежним доказом у даній справі.

Крім цього, всупереч вимогам пункту 4 розділу ІХ Інструкції-1, пункту 10 Розділу ІІ Інструкції-2, згідно з якими акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд, наявний у справі акт огляду стосовно ОСОБА_1 , як і направлення на проведення огляду в медичному закладі не вручалися ОСОБА_1 , що підтверджується відсутністю даних про таке вручення (чи про відмову від їх отримання) в акті огляду та у направленні, а також враховуючи заперечення ОСОБА_1 про складання цих документів у його присутності, що також чітко вбачається з наявних у справі відеозаписів.

Також, згідно статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Водночас відповідно до п. 1 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Всупереч зазначеним вимогам Інструкції, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, оскільки в матеріалах справи відсутній документ встановленої форми, а саме не долучено акту огляду та затримання транспортного засобу, не зазначено особу, якій передано керування транспортним засобом.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Суд не може залишити поза увагою той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази стосовно роз`яснення прав та обов`язків правопорушнику, чи роз`яснювалось поліцейськими його право на правову допомогу та його бажання скористатись такою, а також дотримання процедури складання самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. З оглянутого відеозапису вбачається, що працівниками поліції ці вимоги Закону були порушені.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначенаст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення)поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3,4 розділу І Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Тобто оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Сам огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.п. 2-4 Порядку, п.п. 2, 6 Розділу І, п. 6 Розділу ІІ Інструкції).

І лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

В ході судового розгляду судом було встановлено, що поліцейським було запропоновано йому пройти огляд на стан перебування в алкогольному сп`янінні, при цьому, з наданого відеозапису не вбачається того, що поліцейським було чітко зазначено за якими ознаками поведінки, його зовнішнього вигляду, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, оскільки поліцейським у матеріалах справи було зазначено, що до первинних ознак алкогольного сп`яніння відноситься запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Однак працівником поліції було вказано на наявність «запаху алкоголю з салону автомобіля» та поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з відео, поведінка ОСОБА_1 повністю адекватна, адже він не розумів чому йому пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не розуміє, що відбувається та категорично заперечує вживання алкогольних напоїв та ініціює проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

У даному випадку суд зазначає наступне та звертається до практики ВС та ЄСПЛ, згідно якої необхідно з`ясовувати, чи було виявлення правопорушення "по суті пасивним", чи було б правопорушення вчинено без втручання працівників, які здійснювали оформлення події, чи мало місце з боку таких працівників спонукання особи до вчинення правопорушення, наприклад, прояв ініціативи, повторні пропозиції, незважаючи на початкове утримання та відмову особи від неправомірної поведінки і вчинення дій, що підпадають під ознаки правопорушення. Нав`язлива ініціатива, повторні неодноразові, наполегливі звернення свідчать про підбурювання та містить ознаки провокації. Із урахування встановлених обставин у справі, у даному випадку вбачається, що дії поліцейських на місці події, при спілкуванні із водієм, не відповідають усім критеріям "пасивності" при виявленні правопорушення, та вбачається сумнів у тому, що без їх втручання особою було б вчинене правопорушення.

У даному, випадку встановлення судом вказаних обставин у справі підтверджують доводи ОСОБА_2 про наявність сумніву в об`єктивності дій працівників поліції при оформленні події загалом, щодо дотримання гарантій права на захист особи на первинній стадії притягнення особи до адміністративної відповідальності, та ставлять під сумнів законність дій проведених при оформленні події та складанні відповідного протоколу, в тому числі і в частині щодо огляду водія на стан сп`яніння.

Окрім цього, відповідно до п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, тобто саме на поліцейського покладено обов`язок доведення до відома водія можливості проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Разом із тим, як вбачається відео, всупереч вимог закону працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 порядок та процедуру проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу та його наслідки, не роз`яснили, що у випадку відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловлення незгоди з його результатами водій має право бути направленим поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Також, водію не було роз`яснено право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або право відмовитися від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Більше того, поліцейським було проігноровано бажання ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, що підтверджується відеозаписами.

Таким чином, за відсутності пропозиції поліцейським водієві пройти огляд в медичному закладі після відмови проходження огляду на місці зупинки та, відповідно, відсутності факту відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, суд дійшов висновку про відсутність факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, щодо недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, приходжу до переконання про необхідність закриття провадження в даній справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діянні ОСОБА_1 ..

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя: В. І. Марчук