КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/5233/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29грудня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Конюшка Д.Б. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29вересня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Конюшко Д.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є неповним, оскільки на ньому не відображено момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .При цьому, ОСОБА_1 не було повідомлено про причини зупинки його транспортного засобу.

Такожапелянт стверджує, що працівники поліції не повідомити ОСОБА_1 про підстави для проведення його огляду на стан сп`яніння, а саме не зазначили ознаки сп`яніння, які вони вбачали у водія та які потім вказали у протоколі про адміністративне правопорушення.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисникаКонюшко Д.Б. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши апеляційні доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він20.08.2025 року о 07 год. 05 хв. керував транспортним засобом «MITSUBISHI», д.н.з. НОМЕР_1 вул. Зарічна вселі Михайлівка-Рубежівка, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, в порушення п.2.5 ПДР України від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинивадміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставини справи про адміністративне правопорушення, а його висновки не відповідають фактичним обставинам провадження.

За приписами п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованого в МЮУ 11.11.2015 за №1413/27858 (надалі Інструкція), зазначений нормативний документ визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Інструкції,ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

У відповідності до п.1, 5 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , він20.08.2025 року о 07 год. 05 хв. керував транспортним засобом «MITSUBISHI», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Зарічна вселі Михайлівка-Рубежівка з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідала обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в порушення п.2.5 ПДР Українивідмовився.

Проте, як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції,який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення,він не містить данихпро те, що працівники поліції, зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та висуваючи йому вимогу пройти в установленому порядку медичнийогляд для визначення стану алкогольного сп`яніння,повідомляли ОСОБА_1 про наявність у нього будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, передбаченихІнструкцією, як підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, про наявність яких зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано: Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Суд апеляційної інстанції вважає, що неповідомлення особі, яка керувала транспортним засобом, про наявність у неї конкретних ознак алкогольного сп`яніння, які вбачають у неї працівники поліції, як законної підстави для проведення її огляду, порушує права особи захищатися від висунутого обвинувачення та надавати пояснення з цього приводу, в тому числі на його спростування.

Таким чином, обґрунтованими є апеляційні доводи сторони захисту про те, що поліцейські порушили процедуру проведення огляду, а саме не повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього конкретних ознак алкогольного сп`яніння, як підставу для проведення його огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами поза розумним сумнівом не підтверджується ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР за обставин, викладених у протоколі, а саме те, що вінкерував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є незаконним та необґрунтованим.

За наведених вище обставин постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_1 - закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З цих підстав апеляційна скарга захисника Конюшка Д.Б. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Конюшка Д.Б. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз