Головуючий у суді першої інстанції: Рудюк О.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 753/12556/25

провадження № 33/824/4257/2025

11 грудня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Лисака Максима Юрійовича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 1 червня 2025 року о 02 год. 26 хв. керував автомобілем Acura ILX д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Привокзальна, 2, був зупинений на мобільному блок-пості, за порушення ПДР та комендантської години, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager та в лікаря нарколога категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, адвокат Лисак М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, просив постанову суду скасувати, а справу щодо ОСОБА_1 закрити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначив, що висновок суду про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відмовившись від огляду на стан алкогольного сп`яніння, не відповідає фактичним обставинам події. Так, згідно з направленням водія на огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 проходив огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, однак з невідомих причин результати такого огляду в матеріалах справи поліцейськими не зазначено. Не зафіксовано проходження процедури огляду ОСОБА_1 також на відео, що долучене до матеріалів справи. Скаржиться також на те, що відео, долучене ініціатором складання протоколу про адміністративне правопорушення є неповним, не містить повного перебігу подій з моменту зупинки транспортного засобу до моменту закінчення оформлення адміністративного матеріалу та взагалі фіксувалося за допомогою мобільного телефона, а не боді-камерою поліцейського як вимагає закон. Між тим, вказує, що всупереч встановленому законом порядку, поліцейські не надали ОСОБА_1 направлення на огляд у медичному закладі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Лисак М.Ю. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Захисник обґрунтував свою позицію доводами, наведеними в апеляційній скарзі, окремо зазначивши, що відео, долучене до матеріалів справи містить відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, тоді як огляд ОСОБА_1 , проведений на місці зупинки транспортного засобу на відео не зафіксований. Також захисник зазначав, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, але поліцейськими не було надано результатів такого проходження, при цьому, як вбачається з відеозапису, було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі. В медичний заклад їхати відмовлявся, адже поспішав. Зважаючи на це, поліцейський мав би відсторонити ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та забрати авто на штраф майданчик.

ОСОБА_1 суду показав, що 18 липня 2025 року разом з товаришем, який перебував в автомобілі як пасажир, він був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху, а саме за непристебнутий ремінь та порушення комендантської години. В процесі спілкування з поліцейськими йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, який він пройшов, однак в наступному щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду.

Свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що в день події разом з ОСОБА_1 в комендантську годину вони їхали ще за одним товаришем в Гнідин. По дорозі їх зупинила поліція, та перевіривши документи, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 виконав вимогу поліцейського та продув Drager.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Лисака М.Ю., перевіривши матеріали справи та оцінивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильним.

Зміст постанови суду в повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції і Порядку, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України відповідає фактичним обставинам події, підтверджується наявними в матеріалах справи даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 347779 від 1 червня 2025 року, складеного стосовно ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Drager відмовився та відеофіксацією події.

Дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно виходив із сукупності наведених вище та досліджених в судовому засіданні доказів, що підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння не відмовлявся і такий огляд пройшов на місці зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції та переглянутим відео. В свою чергу, з відео, що долучене до матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено причину зупинки та роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП. Після чого, під час спілкування з поліцейськими, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та водію неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій своєї згоди не висловив. Після цього працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, але той категорично відмовився, а відтак, доводи апеляційної скарги захисника Лисака М.Ю. про те, що ОСОБА_1 було пройдено огляд на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними.

При цьому, доводи захисника в тій частині, що відеозапис, долучений до матеріалів справи відділом поліції є небезперервним, а містить окремі файли, що унеможливлює об`єктивно встановити всі обставини справи є безпідставними, оскільки долучений до протоколу відеозапис місця події має чітку і логічну послідовність подій, які мали місце після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування співробітників поліції із водієм та події, що стосуються безпосередньо складу ч.1 ст. 130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 . З поведінки ОСОБА_1 , зафіксованої на відеозаписі, вбачається, що на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, водій свідомо ухилявся від його проходження, чим фактично відмовився від можливості спростувати наявність у нього стану алкогольного сп`яніння.

Отже, на відеозаписі, що долучений до матеріалів справи зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, тому суд не вбачає в діях працівників поліції порушень та не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги як підставу для скасування судового рішення суду першої інстанції.

До пояснень свідка ОСОБА_2 в тій частині, що він був свідком проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, суд ставиться критично, оскільки пояснення останнього в цій частині спростовуються відеозаписом.

Посилання захисника Лисака М.Ю. в апеляційній скарзі на те, що працівником поліції, під час складання протоколу, фіксація відбувалась за допомогою телефону спростовується дослідженим судом відеозаписом, що долучений до матеріалів адміністративної справи, з якого чітко вбачається, що фіксування здійснювалось за допомогою нагрудної боді-камери поліцейського.

Також не ґрунтуються на вимогах закону доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що йому не було видано направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що, на його думку, свідчить про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, суд звертає увагу на те, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейські не зобов`язані видавати йому відповідне направлення. У будь-якому разі, зазначені вище нормативні документи не містять категоричної норми, яка би зобов`язувала поліцейських видавати таке направлення за наявності відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в них, у справі не вбачається.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 , призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.

Відтак, неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лисака Максима Юрійовича, залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 18 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Шкоріна