ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2025 м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Оболєнська С.А., за участі: захисника Процика Д.Г., секретаря судового засідання Селевко А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Потсдам Німеччина, мешканця АДРЕСА_1 , начальника групи поточних бойових дій відділу бойового управління (командного пункту) штабу військової частини НОМЕР_2

в с т а н о в и л а:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії СхРУ №277243 зазначено, що в період з 22.10.2025 по 23.10.2025 військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 був безпідставно відсутній в розташуванні військової частини за адресою: передовий командний пункт АДРЕСА_2 , що виразилося у невиконанні службових обов`язків та несвоєчасній доповіді та надання підтверджуючих документів щодо звернення за медичною допомогою до свого сімейного лікаря. Своїми діями підполковник ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 11,13, 16,17, 37, 49, 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 2, ч. 2 ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також на підставі п. 3 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232 ХІІ («…Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби з дня зарахування до списків особового складу військової частини»). Таким чином, підполковник ОСОБА_2 в умовах особливого періоду вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 Процик Д.Г. просив провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свою позицію обґрунтовує наступним.

Системний аналіз Кодексу України про адміністративні правопорушення та правових висновків Верховного суду вказує, що протокол про адміністративне правопорушення за своє юридичною природою є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення у межах якого суд здійснює розгляд справи. За змістом ст.ст. 7, 254, 255, 256 КУпАП слідує, що протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, повинен містити місце вчинення та відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони. Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення. Обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а справа підлягає закриттю.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає у разі за недбалого ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду. З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками. Водночас у протоколі вказано, що підполковник ОСОБА_1 був безпідставно відсутній в розташуванні військової частини за адресою: передовий командний пункт АДРЕСА_2 , що виразилося у невиконанні службових обов`язків та несвоєчасній доповіді та надання підтверджуючих документів щодо звернення за медичною допомогою до свого сімейного лікаря . Тобто у протоколі не вказано, що ОСОБА_1 недбало ставився до військової служби, а разом з тим викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення (суть адмін. правопорушення) не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, зокрема об`єктивної сторони.

Вислухавши адвоката Процика Д.Г., дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-15 КУпАП диспозиція статті передбачає недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а саме за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Безпосереднім об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків. З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками.

Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Невиконання службових обов`язків полягає у невиконання дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено перелік загальних обов`язків Статтею 16 цього Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами ЗСУ, а також відповідними положеннями, інструкціями.

Обсяг дій та заходів, які вважають військовими обов`язками, міститься і в ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Однак, посилання в протоколі на загальні положення Статуту внутрішньої служби ЗСУ при визначенні обов`язків військової службової особи є недостатнім для констатації наявності складу об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення, також в протоколі не зазначені конкретні службові обов`язки ОСОБА_1 із долученням відповідних доказів. Невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків може бути як одноразовим, так і систематичним, і набувати вигляду певної лінії поведінки по службі. З цього випливає необхідність установлення конкретних обов`язків, які покладалися на ОСОБА_1 та які з цих обов`язків не виконані чи виконані неналежним чином, а також які нормативні положення порушені суб`єктом правопорушення.

Суддя звертає увагу, що відповідальність настає лише в тому разі, коли військова службова особа була не лише зобов`язана, а й мала реальну можливість діяти відповідним чином та виконати свої службові обов`язки в повному обсязі.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи несумлінне ставлення до них їх не виконав.

З пояснень ОСОБА_3 першого заступника начальника загону начальника штабу НОМЕР_1 ПРИКЗ наданих 27.10.2025 вбачається, що йому 22.10.2025 було відомо, що підполковник ОСОБА_1 перебуває у м. Харків у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, звернувся до свого сімейного лікаря, про даний факт йому доповів ОСОБА_4 заступник начальника відділу бойового управління (командного пункту) штабу НОМЕР_1 ПРИКЗ, який в своїх поясненням від 24.10.2025 про це зазначив.

Пояснення ОСОБА_5 начальника п`ятої комендантської групи комендантського відділення від 28.10.2025 стосуються події 21.10.2025, тоді як дата вчинення адміністративного правопорушення в протоколі зазначена з 22.10.20235 по 23.10.2025.

В жодному документі не вказано, які саме обов`язки не виконав ОСОБА_1 та чи він мав реальну можливість їх виконати, оскільки керівництву було достеменно відомо про те, де він перебуває та що з ним сталося.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає особливу увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, в порушення зазначеної норми, особою, яка склала протокол, не додано доказу на підтвердження обставин ймовірного адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , а саме

- матеріалів службової перевірки відносно події, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення із компетентними висновками стосовно дій (бездіяльності) ОСОБА_1 , у зв`язку з невиконанням ним службових обов`язків.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин (правопорушення) був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений законодавством, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення."

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, оскільки його вина не підтверджується належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, що виключає можливість притягнення його до відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.172-15 ч.2, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня оголошення постанови скарги про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складений 05.01.2026.

Суддя: С.А. Оболєнська