КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №356/663/25Головуючий у І інстанції: Капшученко І.О.
Провадження №33/824/5008/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26грудня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Березанськогоміського суду Київської області від 18вересня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Березанського міського суду Київської області від 18вересня 2025 рокуОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом на той момент, коли до автомобіля під`їхала поліція.

Звертає увагу, що із наявного в матеріалах справи відеозапису із нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ознаки алкогольного сп`яніння, які поліцейські вважали підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у ОСОБА_1 не встановлювались, про їх наявність поліцейські також не повідомляли.

Також апелянт стверджує, що його, всупереч вимогам ч.1 ст.266 КУпАП, не було відсторонено від керування транспортним засобом у встановленому законом порядку.

Звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додається відео, однак інформація про технічний пристрій, на який проводилась відеофіксація, в протоколі відсутня. Також на самому відеозаписі відсутній момент зупинки транспортного засобу, а тому такий відеозапис не відображає всі обставини, про які йдеться у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 .

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діяхскладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явився та направив клопотання, у якому просив здійснювати розгляд провадження без його участі.

З метою забезпечення розгляду апеляційної скарги в розумні строки, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести її розгляд за відсутності учасників судового провадження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 26.07.2025 о 00 год. 45 хв. керував транспортним засобом «Mersedes-Benz GLK 220 CDI»д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шевченків шлях, 118 в місті Березань Броварського району Київської областіз ознакамиалкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Викладені в протоколі від 26.07.2025 року обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з місця події, який долучений до протоколу і міститься в матеріалах справи та з якого вбачається, що поліцейським, у зв`язку з встановленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольногосп`яніння в установленому законом порядку. На вимогу працівника поліції водійОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Всупереч доводам ОСОБА_1 про неналежність даного відеозапису, суд вважає наявний в матеріалах справи відеозапис належним та допустимим доказом у справі, оскільки на ньому в повній мірі відображені обстави відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , не зазначено технічний пристрій, за допомогою якого здійснювалась відеофіксація, жодним чином не спростовують фактвідмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом у вказаному місці та часі, а також не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками патрульної поліції жодним чином не заперечував те, що він керував транспортним засобом ««Mersedes-Benz GLK 220 CDI» у зазначеному протоколі місці та часі.

Також працівниками поліції у складеному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які вони виявили у ОСОБА_1 в ході спілкування з ним,а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Цим самим спростовуються доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, в порушення п.2.5 ПДР України на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, всупереч апеляційним доводам ОСОБА_1 , його винуватість у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, на які суд послався у своєму рішенні.

Та обставина, що ОСОБА_1 не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом, не впливає на правильність прийнятого судом рішення.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Березанського міськогосуду Київської області від 18вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз