КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: №33/824/3921/2025
Справа №752/9986/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 червня 2025 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно з постановою суду, 14 квітня 2025 року о 16 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai HD65», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Академіка Глушкова - Кільцева Дорога в місті Києві, порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 8.5.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме - не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не виконав вимоги горизонтальної дорожньої розмітки, рухаючись по напрямленому острівцю, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), який рухався в попутному напрямку, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 червня 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 124 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що:

- суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що водій автомобіля «Volkswagen» ОСОБА_2 не надав дорогу автомобілю «Hyundai HD65», який рухався смугою, що й водій «Volkswagen»;

- суд не надав належної оцінки долученим до матеріалів справи поясненням ОСОБА_1 , фотографіям з місця дорожньо-транспортної пригоди, схемі дорожньо-транспортної пригоди з коментарями, що доводять наявні пошкодження правого бокового дзеркала автомобіля «Volkswagen», тобто свідчать про те, що саме ОСОБА_2 внаслідок своєї неуважності та порушень правил дорожнього руху спричинив механічні пошкодження транспортного засобу шляхом бокового зіткнення з автомобілем «Hyundai HD65», намагаючись втиснутись у смугу руху, не надавши перевагу в русі апелянту, як цього вимагала дорожня обстановка.

Зазначає, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винен саме ОСОБА_2 , оскільки за 100 метрів до місця пригоди завершувалася смуга, за якою він рухався, і замість того, щоб завчасно перелаштуватися в інший ряд, ОСОБА_2 продовжив рух по напрямному острівцю, чим порушив горизонтальну дорожню розмітку та викликав небезпечну ситуацію. Намагаючись «втиснутись» у праву смугу, не оцінюючи ситуацію праворуч.

Наявні на автомобілі «Volkswagen» пошкодження доводять істинність версії апелянта, оскільки праве дзеркало «Volkswagen» ціле, воно склалося назад в момент зіткнення, що вказує на удар в напрямку його руху і вже в такому положенні пошкодило термофургон його автомобіля, що видно зі слідів пошкодження на передній частині дзеркала «Volkswagen». Якби він його зачепив у момент, коли ОСОБА_2 стояв на місці, то дзеркало його автомобіля були би зламане.

В документах указано два номера автомобіля «Volkswagen»: НОМЕР_2 (який не застрахований) та НОМЕР_3 (який застрахований), тобто два різних автомобілі з відмінним роком випуску. Незрозумілими є причини внесення інспектором поліції до документів номера іншого авто.

В матеріалах справи відсутні докази, які доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення і що камерою відеоспостереження, яка була неподалік від місця дорожньо-транспортної пригоди, міг потрапити момент зіткнення автомобіля «Volkswagen» та автомобіля «Hyundai HD65», проте інспектор поліції одразу заявив, що камера нічого не покаже, не ознайомившись із вмістом відеозапису та без його перевірки.

Пояснення свідка ОСОБА_3 , яка проживає за однією із ОСОБА_2 адресою, є недостовірним доказом, оскільки ймовірно вона є його дружиною або близьким родичем. Крім цього, пасажир транспортного засобу не зобов`язаний слідкувати за дорожньою обстановкою, не має повного огляду і розуміння ситуації на дорозі, з огляду на що не може достовірно оцінити дії водіїв перед зіткненням.

На думку апелянта, водій ОСОБА_2 порушив пункти 10.1., 10.3. та абзац п`ятдесят чотири розділу 34 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «Hyundai HD65».

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

У судовому засіданні 31 жовтня 2025 року ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги надав висновок експерта за результатами проведення інженерно-транспортного дослідження № 68 від 21.10.2025 року.

Інший учасник справи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що не перешкоджає апеляційному перегляду постанови суду відповідно до статті 294 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом

Однак, при розгляді даної справи суддя, всупереч вищевказаним вимогам закону, неправильно встановив фактичні обставини, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції виходив з того, що його пояснення, в яких він заперечив проти вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не спростовують обставин, викладених у протоколі, оскільки у розпорядження суду не було надано доказів, які би спростовували обставини, викладені у протоколі.

Посилання на те, що неможливо приймати до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки вона проживає за однією адресою разом з потерпілим ОСОБА_2 , суд до уваги не прийняв, оскільки вказана особа надавала письмові пояснення, будучи очевидцем ДТП - пасажиром автомобіля «Volkswagen».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Проте з таким висновком суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2025 р. серії ЕПР1 № 300526, 14 квітня 2025 року о 16 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai HD65», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Академіка Глушкова - Кільцева Дорога в місті Києві, порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 8.5.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме: не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не виконав вимоги горизонтальної дорожньої розмітки, рухаючись по напрямленому острівцю, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), який рухався в попутному напрямку, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На схемі місця ДТП від 14 квітня 2025 року, доданій до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано місце ДТП, місце розташування транспортних засобів - легкового автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 )», під керуванням водія ОСОБА_2 та вантажного автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , відповідні результати виміру відстані, напрямок руху транспортних засобів та відповідні заміри на місці ДТП відносно нерухомих об`єктів.

У схемі зафіксовані механічні пошкодження, які отримали зазначені транспортні засоби:

- легковому автомобілю «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), було завдано пошкодження: передньої правої двері, переднього правого колеса, бамперу, переднього правого крила, задньої правої двері;

- вантажному автомобілю «Hyundai HD65», державний номерний знак НОМЕР_1 , - пошкоджено ліву сторону, кермо фургона, задній лівий ліхтар.

При складанні схеми місця ДТП водії не заперечували щодо правильності відображення місця розташування транспортних засобів та їх місця зіткнення та правильність схеми ДТП підтвердили власними підписами.

Згідно з поясненнями ОСОБА_4 від 14 квітня 2025 р., 14 квітня 2025 року о 16:30 год., керуючи автомобілем «Volkswagen» в м. Києві по вул. Велика окружна, ззаду його почав різати вантажний автомобіль і повністю пробив бочину; їхав згідно з дорожньою розміткою, зупинився для виїзду на головну дорогу, призупиняючись на 10-15 секунд, щоб виїхати, його почала з правого острівка різати вантажна автівка, в`їхав у правий бік і протер його автомобіль.

З пояснень ОСОБА_3 від 14 квітня 2025 р. вбачається, що рухаючись згідно з дорожньою розміткою, зупинились на 10-15 секунд, щоб виїхати на головну дорогу. Праворуч по острівку рухався вантажний автомобіль і почав різати у правий бік автомобіля, в якому вона знаходилася на пасажирському сидінні. Автомобіль повністю протяг праву сторону, не пропускаючи.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 14 квітня 2025 р., 14 квітня 2025 року о 16:30 год, керуючи автомобілем «Hyuidai» з державним номерним знаком НОМЕР_1 у м. Києві зі сторони вулиці Академіка Глушкова в сторону вулиці Кільцевої дороги, при виїзді на Кільцеву дорогу він рухався у своїй полосі, тоді як з лівої сторони, порушуючи ПДР, по направляючому островку, обганяючи інших учасників руху, в тому числі і його, їхав автомобіль «Volkswagen Transporter» НОМЕР_2 , який почав притиратись до нього з лівого боку, видавлюючи його зі своєї смуги руху, змусивши його трохи зміститись праворуч, щоб запобігти ДТП, але однаково притерся з лівого боку, залишивши довгу подряпину та пошкодивши задній ліхтар. Вважає себе абсолютно невинним, завжди їздить чітко, за правилами дорожнього руху, не має ні порушень, ні штрафів за багато років, керуючи різними автомобілями. Водій автомобіля «Volkswagen» розказує свою абсолютно неправдиву історію. Відеокамера, зі слів поліцейських, нічого не показала, але хоче якимось чином сам переглянути відеозйомку на предмет з`ясування чіткої картини цієї події.

Як вбачається з наданого ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції висновку судового експерта Давидовича О.О. від 21 жовтня 2025 р. № 68, складеного на підставі заяви ОСОБА_1 , у наявній дорожній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Т4» з державним номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_2 , рухаючись позаду автомобіля «Hyundai HD65», повинен був керуватися технічними вимогами пунктів 1.10. (в частині визначення термінів «дати дорогу», «безпечний інтервал»), 8.1., 8.5.1., 10.1., 10.3., 11.1., 13.1. і вимогам дорожньої розмітки 1.1, 1.16.1-1.16.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 10.1. Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З пункту 10.3. Правил вбачається, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Відповідно до пункту 11.1. Правил кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Пункт 13.1. Правил передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції і безпечного інтервалу.

Таким чином, у наявній дорожній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Т4» повинен був з технічної точки зору керуватися технічними вимогами пунктів 1.10. (в частині визначення терміні «дати дорогу», «безпечний інтервал»), 8.1., 8.5.1., 10.1., 10.3., 11.1., 13.1. і вимогам дорожньої розмітки 1.1., 1.16.1.-1.16.3. Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій ОСОБА_2 повинен був, виявивши завершення крайньої лівої смуги, якою він рухався, завчасно перелаштуватися в крайню праву смугу, попередньо переконавшись у безпеці такого маневру з дотриманням безпечних бокових інтервалів та даючи змогу всім, хто рухався крайньою правою смугою, виконати такий маневр без перетину дорожньої розмітки пунктів 1.1., 1.16.1.-1.16.3. розділу 34 Правил дорожнього руху.

У процесі експертного дослідження судовим експертом також встановлено, що згідно із заданими вихідними даними, пошкоджень автомобілів та пояснень вбачається, що водій автомобіля «Hyundai HD65» ОСОБА_1 рухався в межах своєї смуги, жодних маневрів не виконував, а виявивши у лівому дзеркалі заднього виду автомобіль «Volkswagen T4», який перетинав дорожню розмітку 1.16.1-1.16.3, зміщуючись в його автомобіль, намагався уникнути зіткнення шляхом часткового відвертання праворуч, однак такого не уникнув, оскільки не міг впливати на зміну дорожньої обстановки, що створюється позаду. За таких обставин, на думку судового експерта, розвиток даної дорожньо-транспортної пригоди діями ОСОБА_1 не визначався і, відповідно, в даному випадку вимогами Правил дорожнього руху дії водія ОСОБА_1 не регламентувались.

Оскільки водій ОСОБА_1 рухався в м. Києві по вул. Академіка Глушкова крайньою правою смугою, здійснював рух прямо, жодних маневрів не виконував (зокрема, перестроювання) та виявив, як автомобіль, який рухався в попутному напрямку позаду «Volkswagen T4», який перетинав дорожню розмітку 1.16.1-1.16.3, зміщувався в його автомобіль, після чого відбулося зіткнення, то в такій дорожній ситуації водій переднього автомобіля не міг впливати на зміну дорожньої обстановки, що створюється позаду, і, відповідно, подальший розвиток дорожньо-транспортної пригоди не визначався діями водія ОСОБА_1 , тому що, здійснюючи рух своєю траєкторією руху, його функції, як оператора з керування транспортним засобом, повинні були бути зосереджені на забезпеченні безпеки в напрямку тієї траєкторії руху, якою він слідував, що давало судовому експерту підстави дійти висновку, що дії водія ОСОБА_1 в даному випадку вимогами Правил дорожнього руху не регламентувались і в його діях була відсутня технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді.

Зважаючи на вихідні дані, які були надані судовому експерту на дослідження, а також вищенаведене, судовий експерт дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачалося невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які би перебували у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, оскільки розвиток її механізму не визначався діями водія ОСОБА_1 , а цілком залежав від небезпечних дій водія автомобіля «Volkswagen T4» ОСОБА_2 .

За таких обставин, судовий експерт дійшов висновку, що причиною зіткнення автомобілів «Hyundai HD65» і «Volkswagen T4» з технічної точки зору є невідповідність дій водія автомобіля «Volkswagen T4» ОСОБА_2 вимогам п. 1.10. (в частині визначення терміні «дати дорогу», «безпечний інтервал»), п.п. 8.1., 8.5.1., 10.1., 10.3., 11.1., 13.1. і вимогам дорожньої розмітки 1.1., 1.16.1.-1.16.3. Правил дорожнього руху, оскільки ОСОБА_2 , виконуючи маневр перестроювання у крайню праву смугу, всупереч пунктам 8.1. і 8.5.1. Правил дорожнього руху, перетинаючи дорожню розмітку 1.16.1-1.16.3, не переконався у безпечності маневру та зіткнувся з автомобілем «Hyundai HD65», який рухався попереду в попутному напрямку крайньою лівою смугою.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП, вимагає одночасну наявність трьох елементів об`єктивної сторони (протиправне діяння): 1) порушення правил дорожнього руху, 2) наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортних засобів, 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та наслідками. Таким чином, настання наслідків ДТП у вигляді пошкодження транспортних засобів мають бути обумовлені саме порушенням певним учасником дорожнього руху ПДР, тобто має бути наявний прямий чи опосередкований причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2025 р. серії ЕПР1 № 300526, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що патрульні поліцейські кваліфікували його дії за статтею 124 КУпАП у зв`язку з порушенням ним підпункту «б» пункту 2.3., а також пунктів 8.5.1., 13.1. Правил дорожнього руху.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пунктом 8.5.1. Правил горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Пунктом 13.1. Правил передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Проте суд апеляційної інстанції з наведеною правовою кваліфікацією не погоджується, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Так, зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 14 квітня 2025 р., яку було складено до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 (позначений на схемі під номером 2) рухався крайньою правою смугою, вздовж бордюру (позначений на схемі під номером 4), прямо, тоді як автомобіль під керуванням ОСОБА_2 (позначений на схемі під номером 1) - лівою смугою, дотичною до правої. Обидва автомобілі рухалися в попутному напрямку, зі сторони проспекту Академіка Глушкова до вулиці Кільцева дорога.

З пояснень ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від 14 квітня 2025 р. вбачається, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen», дійсно мав намір перелаштуватися для виїзду на головну дорогу по вул. Кільцева дорога у праву смугу.

При проведенні експертного дослідження судовий експерт дійшов висновку, що оскільки водій ОСОБА_1 рухався в м. Києві по вул. Академіка Глушкова крайньою правою смугою, здійснював рух прямо, жодних маневрів не виконував (зокрема, перестроювання) та виявив, як автомобіль, який рухався в попутному напрямку позаду «Volkswagen T4», який перетинав дорожню розмітку 1.16.1-1.16.3, зміщувався в його автомобіль, після чого відбулося зіткнення, то в такій дорожній ситуації водій переднього автомобіля не міг впливати на зміну дорожньої обстановки, що створюється позаду. Відповідно, подальший розвиток дорожньо-транспортної пригоди не визначався діями водія ОСОБА_1 , тому що, здійснюючи рух своєю траєкторією руху, його функції, як оператора з керування транспортним засобом, повинні були бути зосереджені на забезпеченні безпеки в напрямку тієї траєкторії руху, якою він слідував, що давало судовому експерту підстави дійти висновку, що дії водія ОСОБА_1 в даному випадку вимогами Правил дорожнього руху не регламентувались і в його діях була відсутня технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді. Відтак, в діях ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, оскільки розвиток її механізму не визначався діями водія ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації. Експерт зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і дати об`єктивний висновок у поставлених перед ним питаннях. Експерт має право знайомитися з матеріалами справи, що стосуються предмета експертизи, заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів, необхідних для дачі висновку; з дозволу органу (посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, ставити особі, яка притягається до відповідальності, потерпілому, свідкам запитання, що стосуються предмета експертизи; бути присутнім при розгляді справи.

Згідно п. 24 Постанови Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Апеляційний суд враховує, що інженерно-транспортне експертне дослідження, за результатами якого складено висновок експерта № 68 від 21.10.2025 року, проведене за заявою ОСОБА_1 , при дослідженні використано фотокопії схеми, матеріалів адміністративної справи та фото з місця події, що свідчить про те, що висновки експерта ґрунтуються на належних і достовірних вихідних даних, які узгоджуються із іншими доказами, зібраними у цій справі.

З огляду на викладене апеляційний суд приймає до уваги висновок судового експерта Давидовича О.О. від 21 жовтня 2025 р. № 68 як належний і допустимий доказ відсутності порушень ПДР в діях ОСОБА_1 .

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Проте, в порушення наведених норм процесуального права, суд першої інстанції неправильно оцінив наявні у справі докази, внаслідок чого помилково вважав доведеною обставину про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП

Враховуючи викладені обставини, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, апеляційний суд не вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушень підпункту «б» пункту 2.3., а також пунктів 8.5.1. і 13.1. ПДР та причино-наслідкового зв`язку з настанням ДТП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП, зважаючи на що апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність його вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

При апеляційному перегляді постанови суду першої інстанції доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 16 червня 2025 року - скасувати та прийняти нову постанову:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду: Ящук Т.І.