Номер провадження 33/816/722/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Струць Т.І. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 16.12.2024 о 23:24 год у м. Суми по просп. Свободи (вул. Прокоф`єва), керував т/з Peugeot 206, д.н.з.- НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, що підтверджується тестом № 1539 з позитивним результатом якого (1,08 проміле) ОСОБА_1 був згоден. Своїми діями порушив п. 2.9 (а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Струць Т.І. подала апеляційну скаргу в які просила скасувати оскаржувану постанову як незаконну, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказувала, що в матеріалах справи не вказано жодної причини зупинки та немає взагалі жодного документального підтвердження правомірності такої зупинки.

Стверджувала, що працівники поліції не дотримались вимоги щодо фіксації на відеозаписі озвучення особі ознак алкогольного сп`яніння на підставі яких здійснюється огляд, а свідків які могли б підтвердити або спростувати наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння та могли б співставити наявні у водія ознаки сп`яніння з тими ознаками які зафіксовано в протоколі не було.

Зазначала, що особі не надано копію протоколу, а акт огляду на стан сп`яніння відсутній.

Звертала увагу, що особу не відсторонили від керування та не передали керування транспортним засобом іншій особі.

У судове засідання призначене на 13 год 00 хв 19 грудня 2025 року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Струць Т.І. будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду, що підтверджується розпискою про отримання повідомлення, до апеляційного суду не з`явилися.

Тому, при вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності особи, яку пригається до адміністративної відповідальності та його захисника апеляційний суд враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також слід зазначити, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвокат Струць Т.І. не заперечували про проведення судового засідання у їх відсутність, клопотань про відкладення не подавали, а тому, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою розгляду справи про адміністративне правопорушення у розумні строки, оскільки справа перебуває на розгляді доволі тривалий час, апеляційний суд не вбачає підстав для чергового відкладення апеляційного розгляду та вважає за можливе здійснити розгляд поданої апеляційної скарги на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2025 року, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, і в даному випадку права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, не є порушеними.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №198186 від 16.12.2024 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП (а.с.2);

- роздруківкою результату тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора Alkotest 6820, згідно якої результат тесту - 1,08 проміле (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор «Драгер», результат 1,08 проміле (а.с.4);

- відеозаписами, з яких вбачається, що поліцейськими було зупинено транспортний засіб під керування ОСОБА_1 , перевіряючи документи у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд на газоаналізаторі Alcotest Drager 6820, результат 1,08 проміле, з вказаним результатом водій погодився, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, копія якого була вручена ОСОБА_1 ..

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про відсутність у матеріалах справи документального підтвердження законних підстав для зупинки транспортного засобу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Згідно з матеріалами справи, зупинка автомобіля та подальше виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія відбулися під час дії комендантської години, встановленої у м. Суми у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

За змістом Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08 липня 2020 року, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Контроль за дотриманням особами комендантської години здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Під час дії комендантської години Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, що підтверджують законність перебування на території України, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Всі наведені вимоги нормативних актів узгоджуються зі ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, за вказаних обставин, зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години і перевірка його документів є законними.

Більш того, суд наголошує, що питання правомірності зупинки транспортного засобу не є предметом дослідження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, оскільки порушення процедурних аспектів зупинки не спростовує самого факту керування особою в стані сп`яніння та не звільняє її від обов`язку дотримуватися вимог п. 2.9 «а» ПДР України. Оскільки факт перебування водія у стані сп`яніння підтверджений належними та допустимими доказами, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Щодо тверджень апелянта про те, що поліцейськими на відеозаписі не було озвучено конкретних ознак алкогольного сп`яніння, а також про відсутність свідків під час оформлення матеріалів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України №1452, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським за наявності ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації, тремтіння пальців рук тощо). Сама по собі відсутність на відеозаписі моменту вербального озвучення цих ознак водію не є підставою для визнання огляду недійсним, якщо такі ознаки були фактично виявлені, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду, з якими водій був ознайомлений і щодо яких не висловив зауважень на місці зупинки.

Стосовно відсутності свідків, то згідно з чинною редакцією ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Застосування відеозапису (технічного засобу фіксації) є альтернативою залученню свідків. Оскільки в матеріалах справи міститься безперервний відеозапис процедури огляду, на якому зафіксовано процес тестування, показник технічного приладу «Drager», згоду водія з результатом огляду, залучення свідків у даному випадку не обов`язковим.

Оскільки апелянтом не надано доказів, які б спростовували отримані результати тестування або свідчили про несправність технічного засобу, а тому підстави для сумніву у достовірності зафіксованого стану алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , у апеляційного суду відсутні.

Доводи апелянта про те, що особі не надано копію протоколу, а акт огляду на стан сп`яніння відсутній, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №198186 від 16.12.2024 у п.18 якого наявний власноручного підпису ОСОБА_1 про його отримання. Також до матеріалів справи долучений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що 16.12.2024 був проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат позитивний - 1,08 проміле.

Будь-яких зауважень щодо процедури складання цих документів, порушення прав або відмови у наданні їх копій під час оформлення матеріалів особою висловлено не було, що підтверджується відеозаписом та відсутністю відповідних записів у протоколі.

Доводи апеляційної скарги про те, що водій не був відсторонений від керування, а транспортний засіб не був переданий іншій особі, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що повністю спростовуються наявними у справі доказами.

Так, згідно долученої до матеріалів справи письмової розписки громадянина ОСОБА_2 (а.с.5), вбачається, що останній прийняв на себе обов`язок забрати транспортний засіб Peugeot 206, д.н.з.- НОМЕР_1 та доставити його за місцем мешкання ОСОБА_1 .

Тому дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, як про те ставить питання апелянт, нею не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Струць Т.І. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.