Дата документу Справа № 317/4911/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/4911/24 Головуючий в 1 інст.Каряка Д.О.
Провадження №33/807/388/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Стрижака С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Стрижака С.В. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 23 грудня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 04 вересня 2024 року об 11 год. 48 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Центральній в с.Новоолександрівка Запорізького району, Запорізької області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі водій категорично відмовився. Від керування відсторонений, тим самим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Стрижак С.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що до справи долучено 1 окремий відеофайл, який складається із різних фрагментів, що свідчить про порушення вимог безперервності здійснення фіксації події адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що судом першої інстанції не досліджувалась взагалі позиція сторони захисту щодо безпідставності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Вказує, що судом першої інстанції залишено без уваги те, що протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння був складений лише після отримання працівниками поліції саме тієї відповіді, яка їх цікавила, оскільки, зі змісту відеозапису убачається, що ОСОБА_1 спочатку погоджувався на проходження огляду на стан сп`яніння, однак, з урахуванням того, що він є військовослужбовцем та, на час складення адміністративного матеріалу перебував на завданні, він наполягав на проходженні огляду саме на місці зупинки транспортного засобу, проте після дзвінка командиру ОСОБА_1 дійсно відмовився від огляду.

Також, захисник зазначає, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що працівниками поліції в порушення вимог закону замість поверхневої перевірки, було здійснено обшук транспортного засобу за відсутності на те законних підстав.

Захисник посилається на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки вважає, що його огляд, як військовослужбовця, мав бути проведений у відповідності до вимог ст.266-1 КУпАП.

Заявлене захисником-адвокатом Стрижаком С.В. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, відомостей щодо отримання копії оскаржуваної постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 матеріали справи не містять, та вже 06 січня 2025 року захисником-адвокатом Стрижаком С.В. було подано апеляційну скаргу вперше, яку було повернуто постановою апеляційного суду у зв`язку з недотриманням апелянтом вимог ч.2 ст.271 КУпАП, тобто, зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заявлене захисником-адвокатом Стрижаком С.В. клопотання про зупинення провадження у цій справі у зав`язку із перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зупинення провадження в справі через перебування особи, що притягається до адміністративної відповідальності, військової служби.

З зазначеного приводу у листі Верховного Суду, адресованому апеляційним та місцевим судам загальної юрисдикції від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25, вказано на те, що відповідно до частини четвертої статті 277 цього Кодексу, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо). Зупинення судового провадження в справах про інші адміністративні правопорушення можливе лише після внесення відповідних змін до цього Кодексу.

У зв`язку з наведеним, відсутні підстави для зупинення апеляційного провадження у цій справі.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, захисник останнього - адвокат Стрижак С.В. зазначив про обізнаність ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання, підтвердив про можливість розгляду справи апеляційним судом за відсутності ОСОБА_1 , про узгодженість правової позиції між ним та ОСОБА_1 .

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Стрижака С.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280,283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 817746 від 04.09.2024, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 04 вересня 2024 року об 11 годині 48 хвилин керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 по вул. Центральній в с. Новоолександрівка Запорізького району, Запорізької області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі водій категорично відмовився. Від керування відсторонений, тим самим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3);

- у довідці про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 25.08.2021 року та відсутність повторності на ст. 130 КУпАП (а.с.6);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з виявленням ознак сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою водія

- архівом вчинених ОСОБА_1 правопорушень (а.с.8);

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах (а.с.9).

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора УПП в Запорізькій області С. Михайленка від 04 вересня 2024 року, складеному за обставинами вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зі змісту якого убачається, що 04 вересня 2024 року під час несення служби об 11:48 годині на блокпосту З-07 було зупинено автомобіль «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який є діючим військовослужбовцем в/ч НОМЕР_4 . В ході спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. На ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААД №817746, посвідчення водія не вилучалось, винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП серії ББА № 122958, тимчасовий дозвіл не видавався. Посвідчення водія водій не мав при собі. Було сповіщено ВСП. Фізична сила та спецзасоби не застосовувались. Подію зафіксовано на нагрудну бодікамеру № 475835, №471860 (а.с.3);

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, в судовому засіданні 05 грудня 2024 року ОСОБА_1 проти протоколу заперечував та пояснив, що 04 вересня 2024 року приблизно о 12:00 годині він керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції на блокпосту. Перевірили документи та запропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від проходження якого він відмовився, оскільки поспішав відвезти бойову собаку у лікарню. Після чого щодо нього було складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У призначений судом день 23 грудня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився за невідомою суду причиною. Про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення через додаток «Viber» на номер мобільного телефону зазначеного правопорушником під час складення протоколу, яке ОСОБА_1 отримано, про що свідчить довідка про доставку повідомлення. Будь яких додаткових пояснень, клопотань про відкладення розгляду справи станом на день розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

При апеляційному розгляді захисник-адвокат Стрижак С.В. при апеляційному розгляді навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Стрижака С.В. та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Перевіряючи доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б підтверджували відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу.

Зокрема, у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що підтверджується відомостями, зазначеними в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відеозаписом події.

Згідно з направленням від 04 вересня 2024 року, працівниками поліції в результаті огляду ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`яніння. В результатах огляду зазначено, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 .

З відеозапису події убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній погодився, однак лише після того, як відвезе службову собаку до лікарні і лише на службовому транспортному засобі. Неодноразово телефонував своєму командиру з метою координації його подальших дій. Після бесіди поліцейського з командиром ОСОБА_1 , останній зазначив, що він відмовляється від проходження огляду в медичному закладі. При цьому працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 , що його огляд багато часу на займе.

Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що поведінка водія ОСОБА_1 свідчила про ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що узгоджується і з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

Стосовно доводів апелянта щодо відсутності безперервного відеозапису події, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самих відеозаписів є очевидним, що ці записи здійснювались працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаними відеозаписами, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказані відеозаписи не є єдиними доказами у справі, ці записи узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

В протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 , зазначено, що здійснювалась відеофіксація на бодікамери №№475835, 471860.

Те, що відеозапис складається з фрагментів, само по собі не вказує на недопустимість вказаного відеозапису як доказу.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Стосовно доводів сторони захисту в апеляційній скарзі про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України "Про Національну поліцію".

З матеріалів справи убачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на блокпості.

ОСОБА_1 не оспорював на місці зупинки транспортного засобу законності такої зупинки, зауваження з цього приводу під час оформлення адміністративного матеріалу, зокрема і протоколу про адміністративне правопорушення, він не подавав та жодних клопотань про перевірку вказаного питання, в т.ч. про виклик працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, тощо, від сторони захисту до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи умови воєнного стану, що діє в Україні, суд апеляційної інстанції не убачає якихось порушень при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки як вважає сторона захисту, огляд ОСОБА_2 , як військовослужбовця, мав бути проведений у відповідності до вимог ст.266-1 КУпАП, є безпідставними. Цей довід ґрунтується на помилковому розумінні норм права.

Так, відповідно до частин 1-3 статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 керував не військовим автомобілем на момент його зупинки працівниками поліції, відомостей про те, що він виконував завдання, пов`язане з військовою служби, в матеріалах справи немає.

Відповідно до вимог ст.15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, на загальних підставах.

З урахуванням викладеного, підстав для застосування процедури, передбаченої ст.266-1 КУпАП, в цьому випадку не було.

Стосовно доводів сторони захисту, викладених в апеляційній скарзі, про те, що працівниками поліції замість поверхневої перевірки було проведено обшук водія і самого транспортного засобу за відсутності відповідних підстав, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З матеріалів справи, в т.ч. з відеозапису, жодних порушень з боку поліцейських при оформленні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 не убачається.

Згідно з відеозаписом, ОСОБА_1 без жодного примусу давав пояснення з приводу обставин справи та відповідав на запитання працівника поліції.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції, суду не надано.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в матеріалах справи відсутні.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику-адвокату Стрижаку С.В. строк на апеляційне оскарження постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 23 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Стрижака С.В. залишиш без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 23 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева