КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/956/2026
Справа № 756/6794/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Дмитра Олександровича на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду, 05 травня 2024 року близько 23 год. 03 хв. рухаючись по вул. Вишгородській, 4а в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VolkswagenToureg» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що з тексту постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя свідомо вніс недостовірні відомості до постанови, коли вказав, що адвокат не надав доказів поважності неявки в судове засідання, оскільки адвокат надав необхідні докази.

Судом не викладено підстав притягнення особи до відповідальності, не надано оцінку доказам, фактично не виконано покладені на суд функції, мотивувальну частину постанови викладено наступним чином: «Вина особи у порушенні вимог п. 2.9.а ПДР України та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративні правопорушення, направленням водія на огляд, відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, результатами приладу «Драгер», який склав 1,48 проміле».

Одночасно в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року. Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку, адвокат Александров Д.О. посилається на те, що 19 вересня 2024 року звернувся до суду через систему «Електронний суд» із заявою, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з відрядженням адвоката за гуманітарною допомогою для потреб Збройних Сил України в якості волонтера за межі України. Адвокат не встигав повернутися з відрядження, про що письмово повідомив суд.

Вказує, що суд не мав права розглядати справу за відсутності адвоката за наявності таких вагомих та обґрунтованих підстав для відкладення судового засідання, однак судом було розглянуто справу та прийнято постанову, зі змістом якої адвокат та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не ознайомлені.

04 жовтня 2024 року захисник отримав письмову відповідь на запит про стан розгляду справи, що по справі прийнята постанова, з якою можна ознайомитись в реєстрі судових рішень. Однак на сайті реєстру судових рішень станом на 04 жовтня 2024 року постанова відсутня. В штучний спосіб, з вини суду, з поважної причини адвокат пропустив строк на апеляційне оскарження постанови від 20 вересня 2024 року.

07 листопада 2024 року на електронну пошту адвоката надійшла постанова Київського апеляційного суду, якою суд повернув апеляційну скаргу адвоката у зв`язку з тим, що до матеріалів справи під час її розгляду в суді першої інстанції адвокат Александров Д.О. на підтвердження своїх повноважень як представника ОСОБА_1 подавав договір про надання правової допомоги № 47 від 14.05.2024 року, проте в апеляційній скарзі адвокат зазначив, що на час подання скарги він діє вже на підставі іншого договору про надання правової допомоги, а саме укладеного договору з ОСОБА_1 № 71 від 22.07.2024 року.

Зазначає, що це була звичайна описка з боку адвоката, через яку не треба було повертати апеляційну скаргу, оскільки в справі наявний договір, який є доказом повноважень.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою, однак постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з відсутністю підпису адвоката. Однак, апеляційну скаргу було підписано електронним цифровим підписом, який фактично є оригінальним підписом адвоката.

Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 серпня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. надіслав через систему «Електронний суд» заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи, призначеного на 09 серпня 2024 року, разом з копією договору про надання правової допомоги № 47 від 14.05.2024 року, посвідченням адвоката та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.10-13).

19 вересня 2024 року адвокат Александров Д.О. надіслав через систему «Електронний суд» заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 20 вересня 2024 року, разом з копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон (а.с.14-15).

20 вересня 2024 року судом прийнято постанову за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, який подав заяву про відкладення розгляду справи.

04 жовтня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. звернувся з апеляційною скаргою на вказану постанову.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. повернуто особі яка її подала, з підстав не надання захисником документів, що підтверджують повноваження адвоката, як представника ОСОБА_1

08 листопада 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. повторно звернувся з апеляційною скаргою на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. повернуто особі яка її подала, з підстав відсутності підпису адвоката в апеляційній скарзі.

12 грудня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. втретє звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, є обґрунтованими.

Вивчивши матеріали справи, з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції в режимі відеоконференції захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення адвоката Александрова Д.О., дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всупереч п. 2.9а Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 травня 2024 року серії ААД № 865385, 05 травня 2024 року о 23: 03 год. в місті Києві по вул. Вишгородській, 4-А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Toureg», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» Alcotest 6820, ARNK0572, тест №3628 результат 1,48‰, чим порушив вимоги п.2,9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис. Пояснення ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу відсутні.

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою - інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку №1 з ОПБ (УНП у м. Києві) ДПП лейтенантом поліції Кухаровим А.С.

Згідно з роздруківкою приладу «Drager» Alcotest -6820, прилад ARNK-0572, тест № 3628, наявною в матеріалах справи, за результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 1,48 ‰.

З результатами проведеного огляду за допомогою приладу «Drager» Alcotest -6820, прилад ARNK-0572, ОСОБА_1 ознайомився, про що поставив підпис.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 1,48 ‰. Огляд проведено за допомогою технічного приладу «Drager» Alcotest 6820, ARNK0572.

З результатами проведеного огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить підпис у відповідній графі у вказаному акті огляду.

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій.

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «VolkswagenToureg», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , проведено перевірку документів та у зв`язку з виявленими ознаками - запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу.

ОСОБА_1 продув прилад та за результатами проведеного огляду було виявлено вміст алкоголю в кількості 1,48 ‰, про що повідомлено водія. В подальшому працівниками поліції повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснено права та ознайомлено ОСОБА_1 з його змістом, в якому водій особисто розписався. Також працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 з результатами тесту на алкоголь №3628 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якими водій погодився, про що свідчать його особисті підписи.

При цьому, жодних заперечень та зауважень під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП або незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння чи щодо порушення працівниками норм закону ОСОБА_1 не висловлював.

У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП також відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 .

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог підпунктів «а» та «б» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги мають узагальнюючий формальний характер та не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис із нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції, що здійснював оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм п. 2.9 а ПДР.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечував щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв.

Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Враховуючи вище наведене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Александрову Дмитру Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Дмитра Олександровича - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук