Справа № 465/7326/25 Головуючий у 1 інстанції: Коліщук З. М.
Провадження № 33/811/1931/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Приймака В.О., потерпілої ОСОБА_2 , адвоката Водопийко Х.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Приймака В.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_3 12.08.2025 близько 21 год. 45 хв. за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме виражався нецезурною лексикою, наніс один удар кулаком по голові, що не спричинило тілесних ушкоджень, чим зі слів потерпілої завдав шкоди її психічному здоров`ю, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник Приймак В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.08.2025 року вбачається, що в ході складання такого настання будь якої шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій особі встановлена не була.

Як вбачається із доказів, які містяться в матеріалах справи, між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною дійсно був конфлікт щодо продажу спільного житлового будинку, під час якого обидві сторони розмовляли на підвищених тонах із використанням нецензурної лайки, проте факту вчинення домашнього насильства в тому розумінні, яке визначено чинним законодавством не було.

Доказів, які б дозволяли суду на підставі ст. 252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП органом, уповноваженим на складання протоколу, не надано.

Окрім того, конфліктна ситуація за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації з приводу користування майном не може свідчити про вчинення насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 , захисник Приймак В.О. апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити.

Потерпіла ОСОБА_2 , адвокат Водопийко Х.Т. апеляційну скаргу заперечили просили постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги суддею першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок судді підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом була надана належна оцінка, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2025 року серії ВАД № 479535, згідно з яким ОСОБА_1 12.08.2025 близько 21 год. 45 хв. за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме виражався нецезурною лексикою, наніс один удар кулаком по голові, що не спричинило тілесних ушкоджень, чим зі слів потерпілої завдав шкоди її психічному здоров`ю, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Підставою для складання вказаного протоколу стала заява ОСОБА_4 від 12 серпня 2025 року (а.с. 2), згідно з якою остання просила вжити заходів щодо її чоловіка ОСОБА_1 , який 12.08.2025 близько 21:45 год. вчинив відносно неї сварку в ході якої виражався нецензурними словами та наніс їй один удар кулаком по голові, при цьому тілесних ушкоджень не заподіяв, завдав шкоди психологічному здоров`ю.

Крім того у матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_5 від 12.03.2025 відповідно до яких 12.08.2025 вони з матір`ю пішли за адресою АДРЕСА_1 , де знаходиться їх спільний будинок з батьком ОСОБА_1 . Зайшовши у будинок між батьками виникла сварка, в ході якої, батько висловлювався в сторону її матері нецензурними словами, а згодом коли мама перебувала на кухні, наніс їй удар по голові та штовхав її. Після чого мама викликала поліцію, а батько одразу покинув помешкання і пішов у невідомому напрямку (а.с. 3).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, взаємоузгоджуються між собою, у зв`язку з чим твердження захисника Приймака В.О. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є необґрунтованими.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення психологічного насильства, яке у розумінні п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Складений протокол про адміністративне правопорушення з додержанням вимог КУпАП містить у собі суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин із зазначенням порушення ОСОБА_1 , за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань, перевірені в судовому засіданні, а тому суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, на переконання апеляційного суду, постанова районного суду є законною та обґрунтованою, відтак підстави для її скасування та закриття провадження по справі відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Приймака В.О. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.