КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 365/678/25
провадження № 33/824/4908/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гончаренка Олексія Олександровича на постанову Згурівського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року в складі судді Кучерявої Л. М., у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Згурівського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

17.09.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Гончаренко О. О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Згурівського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Змінити постанову Згурівського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року в частині накладення стягнення за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, визначивши штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вважає, що приймаючи оскаржуване судове рішення в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд допустив істотне порушення норм матеріального та процесуального права.

Посилається на відсутність відео фіксації факту спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 протягом всього періоду, який теоретично має охоплювати факт встановлення ознак стану алкогольного сп`яніння, висунення працівником поліції вимог на проходження огляду, відповіді та поведінку ОСОБА_1 на такі вимоги, складання протоколу про адміністративне правопорушення, тощо.

За умови відсутності відео фіксації, працівниками поліції не було забезпечено залучення двох свідків до огляду ОСОБА_1 , оскільки відомостей про залучення таких осіб немає у протоколі про адміністративне правопорушення.

В основу доведення факту відмови ОСОБА_1 від огляду на місці зупинки судом першої інстанції покладено копії пояснень двох зацікавлених осіб, що містяться у матеріалах справи, оскільки обоє з них є учасниками ДТП, яка передувала огляду, при цьому одна з цих осіб є володільцем транспортного засобу, якому діями ОСОБА_1 завдано механічних пошкоджень, інша - її матір. Крім того, судом безпосередньо не сприйнято таких пояснень, а оцінено їх лише з копій документів.

Матеріали справи не містять допустимих та достатніх даних про вимогу працівника поліції до ОСОБА_1 на проходження огляду ( відсутня відео фіксація такої вимоги та про таку вимогу не зазначено у письмових поясненнях зацікавлених осіб - учасників ДТП, які суд першої інстанції врахував як доказ винуватості).

Оскаржувана постанова взагалі не містить жодних доводів та аргументів, за якими суд першої інстанції дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 від огляду у закладі охорони здоров`я.

Невірно зазначена дата народження ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не є опискою, оскільки у всіх інших документах, які складені працівниками поліції, вона повторюється, що вказує лише на недопустимість такого доказу при доведенні вини з невірними анкетними даними. Спростовуючи такі аргументи сторони захисту, суд першої інстанції послався на два рішення Верховного Суду, в жодному з яких не міститься інформації про невірно зазначену дату народження про складанні протоколу, оскільки в першому з цих рішень вказано про невірно зазначену дату складання і вчинення правопорушення, в другому - невірно зазначений номер будинку, прив`язку до якого зроблено при описі місця вчинення правопорушення.

Протокол про відмову від проходження огляду з урахуванням обов`язковості його складання під відеофіксацію або ж у присутності двох свідків, складено без такого.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Гончаренко О. О. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Судом апеляційної інстанції задоволено клопотання захисника про витребування з СПД №2 ВП №1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відібрані працівниками поліції 22 липня 2025 року, копії яких було долучено до матеріалів справи, для їх огляду в судовому засіданні.

При цьому суд врахував доводи сторони захисту про те, що копія пояснень ОСОБА_2 після підпису поліцейського містить допис про відмову ОСОБА_1 від огляду.

Крім цього, в судове засідання було викликано працівника поліції Білокриницького С. М. для надання пояснень по обставинам складеного ним протоколу серії ДПР18 №182266 від 22 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, а також поліцейського ОСОБА_4 , яким відбирались пояснення, копія яких містить допис щодо відмови ОСОБА_1 пройти тест на виявлення алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, поліцейські ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, витребувані докази суду надано не було.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

З огляду на положення ст. ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.07.2025 о 17:04 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182266, відповідно до якого водій ОСОБА_1 22.07.2025 о 16 год. 55 хв. в селі Жуківка по вул. Шкільна керував автомобілем М21403 (москвич), державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в лікувальному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол містить пояснення ОСОБА_1 про те, що алкоголю він не вживав.

Відповідно до змісту протоколу, свідки до огляду не залучались.

До протоколу додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також акт огляду на стан сп`яніння, які містить зазначення, що особа від огляду відмовилась.

Крім цього, додано:

світлокопію письмових пояснень ОСОБА_6 про те, що 22.07.2025 близько 16:50 год. вона їхала в автомобілі "Мерседес", н/з НОМЕР_2 , зі своєю донькою ОСОБА_3 , та онукою ОСОБА_2 , яка перебувала за кермом, до свого місця проживання. В цей час вона відчула удар ззаду та вони зупинились. Вийшовши з автомобіля, вони помітили автомобіль "Москвич", н/з НОМЕР_1 , за кермом якого був місцевий житель с. Жуківка гр-н ОСОБА_1 , який перебував в п`яному вигляді;

світлокопію письмових пояснень ОСОБА_3 про те, що 22.07.2025 близько 16:50 год. вона разом зі своєю мамою ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_2 , яка була за кермом автомобіля "Мерседес", н/з НОМЕР_2 , їхали до своєї бабусі по вулю Шкільна, с. Жуківка, та в цей час відчули удар ззаду по автомобілю. Зупинившись, вони вийшли з автомобіля та помітили автомобіль "Москвич", н/з НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 в п`яному вигляді, було відчутно під час розмови з ним запах алкоголю з ротової порожнини, мав хитку ходу, не розбірливу мову. Проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в лікувальному закладі ОСОБА_1 відмовився;

світлокопію письмових пояснень ОСОБА_1 про те, що 22.07.2025 близько 16:50 год. він їхав на своєму автомобілі "Москвич", н/з НОМЕР_1 , в с. Жуківка по Шкільній вулиці Броварського району Київської області, та в цей час помітив, що спереду їде автомобіль "Мерседес" сірого кольору, н/з НОМЕР_2 , який він наздогнав та допустив з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

- диск з відеореєстратора, на якому зафіксовано рух автомобіля М21403 (москвич), державний номерний знак НОМЕР_1 , по населеному пункту, а також цей автомобіль в нерухомому стані безпосередньо після зіткнення з іншим автомобілем, з якого виходить водій ОСОБА_1 . На записі звук відсутній.

Обґрунтовуючи висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, перерахувавши вказані докази, не надав їм належної правової оцінки.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частина 3 вказаної норми закону передбачає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, проявляється саме у відмові особи на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського, він починається з того, що поліцейський автомобіль їздить по населеному пункту, потім під`їжджає до місця зупинки двох транспортних засобів після їх зіткнення. З автомобіля "москвич" виходить ОСОБА_1 , до нього підходить поліцейський. Звук відсутній.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол щодо ОСОБА_1 складено за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Разом з тим, на відеозаписі не зафіксовано вимогу працівників поліції до проходження огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому, у п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Оскільки наявний у справі відеозапис з місця події не відображає всіх складових, характерних для правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на відеозаписі не зафіксована відмова ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння, свідки працівниками поліції до проведення процедури огляду не залучались, а тому не можливо встановити порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Письмові пояснення ОСОБА_2 , яка була водієм пошкодженого в ДТП транспортного засобу, на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не можуть вважатись належним доказом по справі, оскільки в неупередженості вказаної особи виникають певні сумніви. Крім цього, письмові пояснення вказаної особи не містять зазначення про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Не є належним та достатнім доказом по справі на підтвердження вказаної обставини і інша копія письмових пояснень ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_2 .

Матеріали справи не містять у собі інформації про причину відсутності оригіналів вказаних документів. Вказані особи з метою перевірки наданими ними пояснень судом першої інстанції до суду не викликались.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП належними та допустимими доказами, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи за відсутності на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не є належними доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям у цій частині провадження на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

При цьому ОСОБА_1 слід вважати притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гончаренка Олексія Олександровича задовольнити.

Постанову Згурівського районного суду Київської області від 08 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк