печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року суддя Печерського районного суду м.Києва Юшков М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2025 року приблизно о 01:03, у м.Києві, вул.І.Федорова, буд.2А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції та не зупинився на вимогу поліцейського подану за допомогою увімкненого проблискового маячка та спеціального звукового сигналу на службовому автомобілі «Рено», був зупинений шляхом переслідування та блокування в підземному паркінгу, При цьому ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.9а Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Адвокат Шеремет Т.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП, надала письмові заперечення, в яких зазначила, що наявні докази у справі не доводять винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні.

Дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, проаналізувавши все між собою у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 26 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП, яким передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Оцінюючи посилання адвоката в частині того, що диск є недопустимим доказом, оскільки в постанові не зазначено про його наявність, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, орган, який склав протокол (Національна поліція України), самостійно вирішує, якими доказами обґрунтовувати винність особи, яка вчинила правопорушення, подію складу адміністративного правопорушення. Оскільки КУпАП не міститься чітких правил, як повинні бути оформленні докази (а саме диск з відеозаписом), орган самостійно вирішує, як долучати докази.

Суд звертає увагу, що порядок застосування співробітниками поліції відеозапису закріплено в «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 в тому, що він дійсно не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню вини та інших вимог ст.33 КУпАП суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122-2, ст.ст.40-1, 283-285, 287, 289, Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 9 (дев`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.М. Юшков