Справа №588/1810/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.
Номер провадження 33/816/541/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання - Авраменко Д.А., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Залавського О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Залавського О.В. на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 січня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 23.09.2024 о 18 год. 50 хв. у м. Тростянець по вул. Леоніда Татаренка, 3А, керував транспортним засобом марки DODGE JOURNEY, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху..

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Залавський О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 30 січня 2025 року, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що суд розглянув справу без участі сторони обвинувачення - прокурора, фактично взявши на себе її обов`язки, при цьому суттєво змінив формулювання обвинувачення.

Зазначав, що суд вийшов за межі обвинувачення, додатково самостійно відшукав докази, не зазначені у протоколі - відеозапис з патрульного автомобіля.

Стверджував, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Вказував, що в постанові не зазначено технічний засіб, на який здійснювався відеозапис.

На думку апелянта, жодних законних підстав зупиняти транспортний засіб DODGE JOURNEY, номерний знак НОМЕР_1 у поліцейських не було, а тому всі їх подальші дії є незаконними.

Зазначав, що поліцейський, який склав протокол, не представився, не назвав своє ім`я, звання, посаду та причини зупинки.

Стверджував апелянт про те, що протокол складено неуповноваженою особою, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, а транспортний засіб належить ЗСУ, то протокол відносно нього мали право складати лише посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху.

Вказував, що розгляд справи відбувся без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та за відсутності доказів належного повідомлення судом цієї особи про час та місце розгляду справи.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Залавського О.В., який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 135430 від 23.09.2024, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- рапортом помічника чергового відділення поліції №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 23.09.2024, в якому викладені обставини щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

- результатом тесту № 705 від 23.09.2024 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими 23.09.2024 о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 2,06 ‰ (а.с. 4, 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.09.2024 (а.с. 6);

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля, які містять фактичні дані про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та процедуру огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку (а.с. 8).

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Доводи апелянта, про те, що суд розглянув справу без участі сторони обвинувачення - прокурора, фактично взявши на себе її обов`язки, при цьому суттєво змінив формулювання обвинувачення, апеляційний суд зазначає, що процесуального порядку забезпечення участі прокурора не передбачено ні КУпАП, ні Законом України «Про прокуратуру», ані підзаконними нормативно-правовими актами. Законодавець у главі 21 КУпАП «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» не включає прокурора до складу учасників цього провадження.

Твердження апелянта про те, що суд вийшов за межі обвинувачення, додатково самостійно відшукав докази, не зазначені у протоколі - відеозапис з патрульного автомобіля, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу в межах матеріалів, які надійшли на адресу суду, ніяких додаткових матеріалів суд не витребував.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, шо після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 виходить з водійського сидіння.

Доводи апелянта про те, що в постанові не зазначено технічний засіб, на який здійснювався відеозапис, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.

Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що поліцейський, який склав протокол, не представився, не назвав своє ім`я, звання, посаду та причини зупинки, спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що після того як поліцейський підходить до автомобіля, він представляється та називає причину зупинки.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол складено неуповноваженою особою, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, а транспортний засіб належить ЗСУ, то протокол відносно нього мали право складати лише посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху, апеляційний суд зазначає наступне.

За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як було встановлено, у даному випадку військовослужбовець ОСОБА_1 був виявлений 23 вересня 2024 року о 18 год 50 хв у АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто поза межами території будь-якої військової частини.

У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.

Суд зазначає, що об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Чинним законодавством не передбачено виключень для військовослужбовців щодо їх обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 2.5 ПДР України, і вони, як і всі особи, що керують транспортними засобами на території України зобов`язані дотримуватися ПДР.

Таким чином, співробітниками поліції була дотримана процедура огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , передбачена ст. 266 КУпАП, а також вірно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що розгляд справи відбувся без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та за відсутності доказів належного повідомлення судом цієї особи про час та місце розгляду справи, апеляційний суд визнати обґрунтованими не може, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції ОСОБА_1 викликався в судові засідання шляхом надіслання на адресу, яку він сам вказував як місце свого проживання повісток, які поверталися до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», тобто суд вживав всі необхідні заходи щодо повідомлення особи про час та дату розгляду справи відносно неї. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні був присутній захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Залавський О.В., який представляв його інтереси. Крім цього, положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову присутність особи, стосовно якої розглядається справа за ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 30 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Залавського О.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.