Головуючий у суді першої інстанції: Денисов О.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 758/16504/24

провадження №33/824/5551/2025

18 грудня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного Кодексу України,

за апеляційною скаргою Енергетичної митниці на постанову Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою представник Енергетичної митниці - Швед А.О. подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у розмірі 150% несплаченої суми митних платежів у розмірі 7 350,00 грн.

Скаржник не згоден з рішенням суду, вважає, що суд першої інстанції при прийнятті постанови: 1) необ'єктивно та неповно розглянув справу; 2) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Зокрема, вказує на те, що закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що «ні протокол про адміністративне правопорушення, ні долучені до матеріалів справи докази не містять даних про конкретні відомості, що були невірно зазначені ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів». З вказаним висновком суду митниця категорично не погоджується, оскільки, що і протокол про порушення митних правил, що і докази, долучені митницею до матеріалів справи, свідчать про те, що ОСОБА_1 свідомо і умисно не заявила в митній декларації транспортні витрати до кордону, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів, а саме ПДВ, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України. Беззаперечні, належні та допустимі докази цього містяться в матеріалах справи про порушення митних правил. Такі висновки суду першої інстанції свідчать про формальний розгляд справи та неповне дослідження судом що протоколу про ПМП, що матеріалів справи про ПМП.

У судовому засіданні представник Енергетичної митниці Швед А., а в подальшому Холодкова О.С. підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кононенко О.С. в судовому засіданні просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року без змін.

Вивчивши матеріали провадження у справі про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як убачається зі змісту протоколу про порушення митних правил №0538/90300/24 від 09.12.2024, встановлено, що 03.09.2022 до відділу митного оформлення «Львів» митного поста «Західний» Енергетичної митниці подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ЕА №UA903050/2022/025812 (далі - ЕМД), за якою задекларовано до оформлення в митному режимі «імпорт» товар «Газ вуглеводневий скраплений паливний, пропан-бутан» за кодом згідно з УКТЗЕД загальною вагою - нетто 18 040 кг, 34,025 тис. л. при 15°С фактурною вартістю 15 514,40 Євро.

Зазначений вантаж надійшов на адресу ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» (), 61012, м. Харків, вул. Червоні Ряди , буд. 14, кімн. 209) на підставі зовнішньоекономічного контракту від 07.07.2022 № 01/07, укладеного між компанією GMG Group LLC (16192, Coastal Highway, Lewes, Delaware 19958, County of Sussex, Сполучені Штати Америки) та ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД». Відправником зазначеного товару була компанія BARTER S.A. (15-281, ul. Legionowa 28, Bialystok Polska). Перевізником зазначеного вантажу було приватне підприємство «АВТОТРАНСКОМ» (1, Україна, 82600, Львівська область, Стрийський район, м. Сколе вул. Героїв Маківки, буд. 10).

Декларування товару здійснювалось ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 ) на підставі договору від 01.07.2021 № 01/07-AT, укладеного між ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» () та ФОП ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ).

Для здійснення митного оформлення вказаного товару декларантом разом з ЕМД були подані, крім інших, наступні документи: додаткова угода №4 від 18.08.2022 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.07.2022 № 01/07, рахунок від 03.09.2022 №1092/EX/G/2022 (виставлений компанією BARTER S.A. покупцю - GMG Group LLC), фінальний інвойс від 03.09.2022 № 025 (виставлений компанією GMG Group LLC покупцю - TOB «АРНІКО ТРЕЙД»); CMR від 03.09.2022 № 1092/EX/G/2022.

Згідно з додатковою угодою від 18.08.2022 №4 до зовнішньоекономічного договору від 07.07.2022 № 01/07 поставка товару здійснена на умовах DAP UA Hrebene/Rawa Ruska (польсько-український кордон).

Відповідно до умов поставки DAP ІНКОТЕРМС на продавця покладаються обов`язки нести всі витрати та ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення.

В графі 47 та В даної ЕМД нараховано до сплати митні платежі в розмірі 39 729,65 грн (в т.ч.: та податок на додану вартість (далі - ПДВ) за ставкою 7% в розмірі 39 729,65 грн). Витрати на транспортування товару за кордоном під час митного оформлення не заявлялись.

За результатами аналізу господарської діяльності з використанням інформаційно-комунікаційних систем Державної податкової служби України (далі ІКС ДПС України), посадовими особами Енергетичної митниці виявлено ризик не включення всіх складових до митної вартості товару, а саме витрат на транспортування товару по іноземній території до місця ввезення на митну територію України, що були понесені покупцем товару ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД».

Відповідно до інформації наявної в ІКС ДПС України (податкова накладна від 04.09.2022 № 1111) ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» здійснювало розрахунки за надані міжнародні транспортні послуги з перевезення вантажу транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_3 / НОМЕР_4 на користь перевізника ПП «АВТОТРАНСКОМ».

24.07.2024 на підставі ст.ст. 334, 336 МК України митним постом «Західний» Енергетичної митниці направлено запит (вих. № 7.6-28- 02/28-02-05/13/119) на адресу перевізника ПП «АВТОТРАНСКОМ» з метою перевірки обставин міжнародного перевезення, зазначеної вище партії товарів, вартості витрат на транспортування та отримання завірених копій документів.

27.09.2024 митним постом «Західний» Енергетичної митниці отримана відповідь від підприємства-перевізника ПП«АВТОТРАНСКОМ» від 24.09.2024 №3398 (вх. №1323/7.6-28-02 від 27.09.2024 р.) та копії документів.

В наданих підприємством-перевізником копіях документів, серед інших, митним органом отримано: Договір про надання послуг міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом від 11.05.2022 №11/05/2022 М, укладений між ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» (Замовник) та ПП «АВТОТРАНСКОМ» (Перевізник), рахунок на оплату від 04.09.2022 №11/05/2022М- за надані послуги газовозів АЗС (міжнародні); акт виконання робіт №11/05/2022М-913866357 від 04/09/2022, згідно з яким Виконавцем (ПП «АВТОТРАНСКОМ» ) надані послуги газовозів у міжнародному сполученні по маршруту (Львів-Соколка (Польща)-РаваРуська) ТЗ НОМЕР_3 / НОМЕР_4 для Замовника (ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД») на загальну суму 70 000,00 грн.

Зазначені вище документи, які надані на запит Енергетичної митниці, містять інформацію про узгоджений обсяг наданих послуг компанією-перевізником ПП «АВТОТРАНСКОМ» з міжнародного перевезення автомобілем реєстраційний НОМЕР_3 / НОМЕР_4 в сумі 70 000,00 грн., що не відповідає наданим до митного оформлення відомостям щодо сплати транспортних послуг продавцем товару та поставки товару на умовах DAP UA Hrebene/Rawa Ruska (польсько-український кордон).

На запрошення митного поста «Західний» Енергетичної митниці від 03.12.2024 № 7.6-28-02/28-02-01/10/232, директор ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» ОСОБА_1 не з`явилася, пояснення про причини неподання під час митного оформлення документів, що підтверджують факт оплати транспортних послуг, не надала.

Згідно пункту 6.3 договору про митно-брокерське обслуговування від 01.07.2021 № 01/07-AT, Замовник (ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД») несе відповідальність за достовірність наданої інформації.

Згідно з Правилами заповнення графи 20 декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 599 від 24.05.2012 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів відносяться: рахунок-фактура (акт виконаних робіт) від виконавця договору, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, відповідно до виставленого рахунку-фактури, калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу).

Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами керівником ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» (на момент вчинення порушення митних правил) є громадянка України ОСОБА_1 .

Приймаючи постанову про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 свідомо і умисно не заявила в митній декларації транспортні витрати до кордону, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів, а саме ПДВ.

Такий висновок суду є правильним.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено статтею 486 Митного кодексу України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону. Згідно з положеннями статті 487 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог частини 1 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені статтею 335 Митного кодексу України.

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Статтею 485 МК України передбачено, що відповідальність настає за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а саме: заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Наведені дії охоплюють об`єктивну сторону правопорушення, тобто зовнішній прояв протиправної поведінки, яка порушує встановлений порядок митного оформлення товарів, завдає шкоди інтересам держави та створює перешкоди для належного адміністрування податків і зборів.

Суб`єктивна сторона такого правопорушення характеризується наявністю прямого умислу: особа усвідомлює, що її дії суперечать вимогам митного законодавства, передбачає настання наслідків у вигляді ненадходження платежів до бюджету, і цілеспрямовано прагне досягти саме такого результату, зокрема через подання завідомо недостовірної інформації або використання схем приховування істотних даних про товар.

Зі змісту диспозиції ст.485 МК України випливає, що суб'єктивна сторона складу вказаного правопорушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто особа, при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, повинна усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини.

У відповідності до ст.ст,494, 495 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про порушення митних правил, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов'язана скласти протокол, в якому в обов'язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто дії особи, які відповідають диспозиції статті 485 МК України та утворюють об'єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст.494 МК України складання протоколу про порушення митних правил передбачено виключно у випадку їх порушення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені статтею 495 МК України, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні даного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що полягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного суду України відповідає і правовим позиція ЄСПЛ.

У рішенні по справі «Алене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов'язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обгрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов'язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обгрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, слід дійти висновку, що саме на митні органи покладено обов'язок доказування як події порушення митних правил, так і вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні зазначених порушень.

Враховуючи формулювання обвинувачення, яке застосовано в протоколі ро порушення митних правил, об'єктивна сторона правопорушення полягала у вчиненні ОСОБА_1 дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей про транспортні витрати до кордону, що призвело до зменшення розмір митних платежів, а саме ПДВ в розмірі 4900 грн.

В даному випаду митний орган вказував, що ним виявлено ризик не включення всіх складових до митної вартості товару, а саме, витрат на транспортування товару по іноземній території до місця ввезення на митну територію України, що були понесені покупцем товару ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД».

Відповідно до відомостей ЕМД декларантом в графах 47 та В нараховано до сплати митні платежі в розмірі 39 729,65 грн (в т. ч.: та податок на додану вартість (далі - ПДВ) за ставкою 7% в розмірі 39 729,65 грн). Витрати на транспортування товару за кордоном під час митного оформлення не заявлялись.

Відповідно до ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її змінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства змінює митну декларацію.

Порядком заповнення митних декларацій та формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 651 від 30.05.2012, визначено правила заповнення граф митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, додаткових аркушів до нього, порядок унесення відомостей до доповнення, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД.

Відповідно до зазначеного Порядку, у графі 14 «Декларант/представник» згідно з додатком до цього Порядку наводяться відомості про: декларанта, якщо товари декларуються декларантом; уповноважену особу, якщо товари декларуються особою, уповноваженою на це декларантом. Якщо товари, що переміщуються через митний кордон України іншою особою, декларуються митним брокером, додатково зазначаються серія й номер дозволу на провадження митної брокерської діяльності та дата його видачі.

Графа 20» Умови поставки» заповнюється при декларуванні товарів, що переміщуються за договорами (контрактами) купівлі-продажу (крім випадків декларування товарів, що перміщуються в межах зазначених договорів на безоплатній основі, та переміщення товарів громадянами), та здійсненні товарообмінних (бартерних) операцій у галузі зовнішньоекономічної діяльності. У першому підрозділі графи наводиться скорочене літерне найменування умов поставки згідно з класифікатором умов поставки. Якщо зовнішньоекономічним договором (контраком) передбачено інші умови поставки, ніж ті, що визначені цим класифікатором, зазначається скорочене літерне найменування умов поставки, найбільш наближених до умов, передбачених у договорі (контракті). У другому підрозділі графи зазначається літерний код альфа - 2 відповідно до Переліку кодів країн світу країни, на території якої міститься географічний пункт доставки товарів, через пропуск - назва цього географічного пункту.

Судом установлено, що в графі 20 декларації зазначені умови поставки «DAP UA Hrebene/Rawa Ruska».

Базис поставки DAP Інкотермс - 2010 передбачає обов`язок продавця укласти договір перевезення товару до місця поставки та понести витрати замовника за таким договором.

Жодним чином не визначено вимоги до механізму реалізації цього обов`язку продавцем, тобто для останнього не встановлені обмеження щодо, зокрема, вибору контрагента чи механізму здійснення переказу коштів на виконання обов`язку з оплати послуг перевезення.

Імперативна вимога щодо віднесення умов поставки до базису поставки DAP полягає саме в обов`язку Продавця укласти договір з перевізником щодо поставки товару до місця визначеного в зовнішньоекономічному контракті та оплаті ним таких транспортних витрат. Однак, Правила Інкотермс 2010 не містять вимог щодо способу та моменту здійснення обов`язку продавцем щодо оплати транспортних послуг.

07.07.2022 між GMG Group LLC (Продавець) і ТОВ «Арніко Трейд» (Покупець) укладено контракт №01/07 купівлі-продажу скрапленого газу, відповідно до п.1.2 якого базис поставки товарів встановлюється сторонами для кожної окремої поставки в додаткових угодах, проформах-фактурах, які є невід'ємною частиною контракту.

Додатковою угодою № 4 від 18.08.2022 до вказаного контракту сторонами узгоджено постачання газу вуглеводного скрапленого пропану-бутану у кількості 100 тон (+/- в опціоні продавця) на альтернативному базисі поставки «DAP -UA Хребенне - Рава Руська /Медика - Шегині/Дорогуськ - Ягодин» (польсько-український кордон). Ціна за одну метричну тону товару із урахуванням суми транспортних послуг складає 860 Євро. Загальна вартість товару за додатковою угодою 86000 Євро. Умови оплати 100% передплата.

GMG Group LLC складено фінальний інвойс № 025 від 03.09.2022, в якому визначені умови поставки DAP - Хребенне - Рава Руська.

Відповідно до контракту від 07.07.2022 № 02/07 на транспортно-експедеційне обслуговування GMG Group LLC є клієнтом, а ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» є експедитором.

Відповідно до п.4.4.8 Контракту, клієнт Клієнт (тобто продавець GMG Group LLC по Контракту № 01/07 від 7 липня 2022 року) зобов`язаний оплатити надані експедитором ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» послуги, а також інші витрати, пов`язані з перевезенням вантажу.

Базис поставки DAP, в редакції Інкотермс 2010, допускає сплату транспортно-експедиторських послуг Покупцем із заздалегідь обумовленою подальшою компенсацією таких витрат Продавцем-нерезидентом, тобто за рахунок Продавця-нерезидента.

Умови базису поставки DAP, в редакції Інкотермс 2010, не містить імперативної вимоги щодо необхідності самостійного укладення договорів із перевізними організаціями Продавцем-нерезидентом, на противагу цьому базис поставки DAP допускає можливість залучення посередника у вигляді Експедитора, що також забезпечує дотримання умов вказаного базису поставки. Тобто, умовами базису DAP правил Інкотермс 2010 дійсно передбачено розподіл витрат Продавця та Покупця, проте в жодному вигляді не визначається конкретний механізм здійснення таких витрат, що шляхом допускає залучення зобов`язаною стороною посередників, зокрема Експедитора для здійснення перевезення, з подальшою компенсацією понесених витрат.

Поняття митної вартості є базовою категорією не лише в системі митного оподаткування, а й у системі митного контролю та митного оформлення, оскільки саме на основі митної вартості розраховуються такі платежі, як мито, митні збори, акцизний збір та податок на додану вартість.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.52 МК України заявленні митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару декларантом разом з ЕМД подано, крім інших, наступні документи: Додаткова угода №4 від 18.08.2022 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 07.07.2022 № 01/07, рахунок від 03.09.2022 №1092/EX/G/2022 (виставлений компанією BARTER S.A. покупцю - GMG Group LLC ), фінальний інвойс від 03.09.2022 № 025 (виставлений компанією GMG Group LLC покупцю - TOB «АРНІКО ТРЕЙД»); CMR від 03.09.2022 № 1092/EX/G/2022 (відправник товару - BARTER S.A. отримувач - TOB «АРНІКО ТРЕЙД», місце та дата завантаження товару - Соколка, Польща, 27.07.2022, вага - 18040 кг, у п. 13 зазначено: Hrebenne-Rawa Ruska FCA Sokolka, contract 15/07/2022, перевізник - ПП «Автотранском»). Згідно з додатковою угодою від 20.07.2022 №2 до зовнішньоекономічного договору від 07.07.2022 №01/07 поставка товару здійснена на умовах DAP UA Hrebene/Rawa Ruska.

В графі 22 «Валюта і загальна сума за рахунком» декларантом зазначено «EUR 15514,40», що відповідає вартості, зазначеній у фінальному інвойсі від 03.09.2022 № 025 ( т.1 а.с.18).

Отже, оскільки поставка товару здійснюється на умовах DAP Україна ( згідно з Правилами Інкотермс в редакції 2010), то такі витрати на перевезення уже включені у вартість товару, відповідно до умов постачання DAP. За умовами поставки DAP витрати на перевезення сплачує продавець, однак в дійсності вони сплачуються покупцем, оскільки вартість перевезення включається продавцем в загальну ціну товару.

В наданих митному органу документах відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціну товару, при цьому товарно-супровідні документи не містять відомостей, що відповідно до визначених сторонами умов контракту декларант має нести інші витрати.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» під час митного оформлення використовувало умови поставки DAP, згідно яких до митної вартості не включаються витрати на транспортування, а повинно було застосувати умови поставки FCA, згідно яких до митної вартості включаються витрати на транспортування, не ґрунтуються на вимогах закону, виходячи з наступного.

Так, Енергетична митниця посилається на CMR, в яких вказано FCA, як на документи, які підтверджують узгоджені між ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» та GMG Group LLC умови поставки. CMR - це міжнародна автомобільна накладна, яка є товарно - транспортною накладною, що застосовується при міжнародних вантажних автомобільних перевезеннях і використовується у країнах, які приєднались до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року.

Згідно зі статтями 4, 5 та 9 Конвенції складання вантажної накладної CMR підтверджує укладення договору перевезення між відправником та перевізником, встановлення умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Згідно статті 4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної.

Частина 1 статті 5 Конвенції чітко зазначає: вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником.

Частиною 1 статті 9 Конвенції передбачено, що вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Вантажовідправником товарів виступила компанія BARTER S.A. (Польща), яка заповнювала CMR №418/ЕХ/G/2024 від 4 лютого 20 від 03.09.2022 № 1092/EX/G/2022 та вказала у накладних умови поставки FCA Sokolka для перевізника згідно укладеного між відправником та перевізником договору перевезення, оформленого шляхом підписання вказаних вантажних накладних. FCA (Free Carrier) означає, що відправник виконує свої зобов`язання, передаючи товар, що пройшов митне очищення для експорту, перевізнику у визначеному місці, тобто після передачі товару перевізнику відправник вже не відповідає за ризики щодо нього.

Таким чином, до базису поставки DAP-UA Хребенне/Рава Руська, визначеного Контрактом №01/07 купівлі-продажу скрапленого газу між ТОВ «АРНІКО ТРЕЙД» та GMG Group LLC та фінальними інвойсами, умови поставки FCA Sokolka, узгоджені BARTER S.A. з GMG Group LLC в експортних фактурах та з перевізником у CMR, не мають жодного відношення.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні долучені до матеріалів справи докази не містять даних про конкретні відомості, що були невірно зазначені ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру сплати митних платежів. Також, митними органами не надано будь-яких доказів, які б підтверджували, що при заповненні електронної митної декларації у ОСОБА_1 був наявний умисел на вчинення дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про недоведеність факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України є правильним.

Доводи апеляційної скарги зводяться до намагання переоцінити ті самі обставини, яким суд першої інстанції вже дав належну правову оцінку. Посилання апелянта на правильність власної правової позиції є суб`єктивним тлумаченням, не підкріпленим новими доказами або фактичними обставинами, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Крім того, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Всі докази, надані митницею, були досліджені, їх належність, допустимість і достовірність оцінені судом. За результатами чого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Таким чином, апеляційна скарга Енергетичної митниці підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна