Справа № 366/3442/25
Провадження № 3/366/2034/25
ПОСТАНОВА

Іменем УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хутір на Околиці» (), адреса: вул. Рибкомбінат, 2, с. Сукачі, Вишгородського району Київської області, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 3125/10-36-04-03 від 20.10.2025: при проведенні камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати (перерахування) податків, платежів, зборів платежів податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «Хутір на Околиці» (вул. Рибкомбінат, 2, с. Сукачі, Вишгородського району Київської області) встановлено, що керівником ТОВ «Хутір на Околиці», ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання щодо сплати по звітності з податку на додану вартість, згідно акту № 43102/10-36-04-03/31119647 від 09.09.2025. Встановлено порушення пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.10.2010, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

Протокол складено головним державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб галузей сільського господарства, добувної промисловості, постачання електроенергії та комунальних послуг управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Київській області Давиденко С.М.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 28.10.2025, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. Розгляд справи призначено на 17.11.2025.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом надіслання судової повістки рекомендованим повідомленням за місцем реєстрації та проживання яке повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній» та шляхом направленням смс-повідомлення на особистий номер телефону, зазначений у протоколі, текст якого доставлено у додаток Viber 29.10.2025, що підтверджується довідкою, наявною у матеріалах справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 (касаційне провадження № 61-185св23) вказав, що позначка на поштовому відправленні про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з такою причиною як «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Також уся інформація щодо цього судового провадження міститься на офіційному сайті судової влади України.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зокрема у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, станом розгляду справи ОСОБА_1 не цікавився, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений належний чином, проте у судове засідання не з`явився, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, суддя розцінює його неявку неповажною та вважає за можливе розглянути справу без його участі за наявними у справі матеріалами.

Окрім того, суддя враховує, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без її відкладення, при цьому, ОСОБА_1 не позбавлений права, у разі незгоди з ним, ініціювати апеляційне оскарження.

У судовому засіданні досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення № 3125/10-36-04-03 від 20.10.2025, у якому викладено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт та стаття КУпАП, якою передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення;

- копія акта про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів зборів ТОВ «Хутір на Околиці» № 43102/10-36-04-03/31119647 від 09.09.2025 та підтвердження відправлення вказаного акта ОСОБА_1 з повідомленням про вручення;

- копія повідомлення керівнику ТОВ «Хутір на Околиці» ОСОБА_1 про необхідність явки на складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення за результатами камеральної перевірки з питань порушення термінів сплати (перерахування) податків, зборів, платежів з податку на додану вартість та підтвердження відправлення вказаного повідомлення ОСОБА_1 з повідомленням про вручення;

- акт про неявку ОСОБА_1 для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, №22221/10-36-04-03 від 20.10.2025;

- копія листа ГУ ДПС у Київській області керівнику ТОВ «Хутір на Околиці» про надсилання протоколу про адміністративне правопорушення, № 74072/6/10-36-04-03 від 20.10.2025 та підтвердження відправлення вказаного листа ОСОБА_1 з повідомленням про вручення.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ст.ст 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи […] Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

Частина 2 статті 163-2 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП передбачена за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

При цьому, положення статті 163-2 КУпАП є бланкетними та відсилають до положень інших нормативно-правових актів, які більш детально передбачають вимоги законодавства, які ставляться в обвинувачення правопорушнику.

Так, строки сплати податкових зобов`язань регламентовані Податковим кодексом України № 2755-VІ від 02.10.2010.

Зокрема, пунктом 57.1 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем. Відповідно до п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

За результатами розгляду вказаної справи, судом встановлено, що керівником ТОВ «Хутір на Околиці», ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання щодо сплати по звітності з податку на додану вартість, згідно з актом камеральної перевірки № 43102/10-36-04-03/31119647 від 09.09.2025, чим порушив вимоги пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.10.2010.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 3125/10-36-04-03 від 20.10.2025; актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів зборів ТОВ «Хутір на Околиці» № 43102/10-36-04-03/31119647 від 09.09.2025.

Разом з тим, суд зазначає, що кваліфікуючою ознакою настання відповідальності за ч. 2 ст.163-2 КУпАП без якої немає складу адміністративного правопорушення є повторність дій передбачених ч.1 ст.163-2 КУпАП, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення, зокрема, цей факт має бути підтверджений постановою суду про накладення протягом року адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-2 КУпАП, яка набрала законної сили.

Однак, в матеріалах справи, що розглядається, відсутні будь-які докази, які б підтверджували повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Суд зауважує, що посилання у протоколі про адміністративне правопорушення № 3125/10-36-04-03 від 20.10.2025 на ту обставину, що ОСОБА_1 притягався за ч.1 ст.163-2 та ч.2 ст. 163-2 КУпАП, судом не береться до уваги, оскільки зазначене належним чином не підтверджено, зокрема до суду не надано постанови суду, яка набрала законної сили та якою б підтверджувалось, що ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Відтак, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 163-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні.

Проте, судом встановлено, що ОСОБА_1 , як керівником ТОВ «Хутір на Околиці» несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання щодо сплати по звітності з податку на додану вартість, згідно з актом камеральної перевірки № 43102/10-36-04-03/31119647 від 09.09.2025, чим порушив вимоги пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄСПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄСПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Такий висновок зробив Верховний Суд у своїй постанові від 13.01.2021 у справі № 243/1573/17.

Таким чином, з врахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст.163-2 КУпАП на ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 , не погіршує його становище та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення з наявними в ній доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, а саме несвоєчасне подання посадовою особою (керівником) підприємства платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, що виключали б адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в межах санкції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Згідно зі статтею 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.9 ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році становить 3028, 00 грн.

У матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір», таким чином, з нього підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. (3028 х 0,2).

Керуючись ст.ст. 7-9, 23, 24, 27, 40-1, 163-2, 245, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Іванківська сел/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0010812, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн., 60 коп.)

реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до частини 1 статті 307, статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати, штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Текст постанови складено 12.01.2026.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ