Справа № 503/1709/25
Провадження №3/503/1293/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Калашнікова Т.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Подільського районного управління поліції ГУ НП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №471914 від 03.10.2025 року ОСОБА_1 , 03 жовтня 2025 року о 08 год 30 хв в с. Івашків по вул. Савушкіна (Чапаєва), керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 809R34», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила зустрічного роз`їзду, а саме рухався ближче лівої сторони дороги, чим порушив п.13.3 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні ДТП не визнав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається з дотриманням вимог щодо форми і змісту, встановлених статтею 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), (ст. 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Так, ст. 124 КУпАП встановлює відповідальність за порушення учасникамидорожнього рухуправил дорожньогоруху,що спричинилопошкодження транспортнихзасобів,вантажу,автомобільних доріг,вулиць,залізничних переїздів,дорожніх спорудчи іншого майна.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №471914 від 03.10.2025 року ОСОБА_1 , 03 жовтня 2025 року о 08 год 30 хв в с. Івашків по вул. Савушкіна (Чапаєва), керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 809R34», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила зустрічного роз`їзду, а саме рухався ближче лівої сторони дороги, чим порушив п.13.3 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Однак, під час розгляду справи судом встановлено, що вказаних вимог закону при складанні протоколу уповноваженою особою враховано та дотримано не було, в протоколі не зазначено кваліфікуючу ознаку ст. 124 КУПАП, а саме факт спричинення механічних пошкодження іншому транспортному засобу (або іншому майну), що є обов`язковою складовою даного правопорушення. Із формулювання обставин правопорушення, викладених у протоколі неможливо зробити висновок про те, чи ОСОБА_1 внаслідок порушення правил ПДР вчинив правопорушення, передбачене диспозицією ст. 124 КУпАП.

Таким чином, в порушення вищезазначених вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення викладена не повно, без зазначення кваліфікуючих ознак ст. 124 КУпАП.

Створені під час складання протоколи умови мають наслідком не дотримання принципу правової визначеності та порушення права особи на захист, яке не може бути поновлено під час судового розгляду з урахуванням особливостей процесуальної форми судового провадження, передбаченої КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення,суд не має права самостійно редагувати її,а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, розглядаючи справу, суд не може самостійно усунути наявні в протоколі недоліки, тобто вийти за межі своїх повноважень, перебравши на себе функцію обвинувачення, що є неприпустимим.

Усунення недоліків протоколу шляхом повернення матеріалів справ для доопрацювання органу, який його склав, також неможливо, оскільки внесення змін до змісту протоколу після його підписання не передбачено діючим законодавством.

Таким чином, враховуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення викладена не повно, без зазначення кваліфікуючих ознак ст. 124 КУпАП, тобто протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо форми і змісту, що прямо суперечить принципу правової визначеності та має наслідком порушення права особи на захист, і дані порушення неможливо усунути під час судового розгляду чи шляхом повернення матеріалів справи для доопрацювання, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП слід закрити, на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7,245, п.1 ст.247, 256, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, в зв`язку з відсутню в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області.

Суддя Т.О. Калашнікова