Справа № 753/2959/25 Головуючий в суді І інстанції - Просалов О.М.
Провадження № 33/824/3393/2025 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до відповідальності - адвокат Синяченка В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Синяченка Віталія Петровича на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 11.01.2025 о 07 годині 48 хвилин, по Бориспільському шосе КП503 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння рук, поведінка не відповідає обстановці, що склалася, занадто активна. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Синяченко В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Крім того, апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувану постанову отримано лише 21.05.2025, у Дарницького районному суді міста Києва. В подальшому апеляційна скарга була подана 26.05.2025.

Проте, Дарницький районний суд не зміг відкрити файл з цифровим підписом і це стало підставою для винесення судом Постанови від 09.06.2025 про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки паперову копію апеляційної скарги апелянт зміг надіслати до суду лише 27.05.2025 і суд розцінив це як подачу заяви з пропуском строку на оскарження. Також, тривалий час захисник також не міг подати дане клопотання з апеляційною скаргою через перебування на лікарняному лікуванні.

Враховуючи це, сторона захисту вважає, що встановлений законом строк на подачу апеляційної скарги на оскаржувану постанову було порушено виключно через те, що суд першої інстанції не зміг відкрити файл з цифровим підписом адвоката, оскільки сама апеляційна скарга була відкрита судом і роздрукована з усіма додатками, і навіть сайт суду містив відмітку про направлення справи до апеляційного суду 26.05.2025 тобто в строки.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що ОСОБА_1 не згоден з протоколом і наполягав на виклику поліцейських у судове засідання, оскільки матеріали справи взагалі не містять доказів того, що у водія виявлялися будь-які ознаки наркотичного сп`яніння.

Крім того, на місці події ОСОБА_1 неодноразово наполягав на виклику адвоката, або хоча б наданні державного адвоката, проте йому ніхто так і не забезпечив участь захисника, а його права були проігноровані і протокол був складений ще до прибуття адвоката.

До того ж, направлення на медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 теж ніхто не видавав незважаючи на те, що воно наявне в матеріалах справи.

Крім того, від керування водія не відсторонили і після складення матеріалів він продовжив рух.

Також слід відмітити, що на ОСОБА_1 чинили тиск як правоохоронці так і працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 і неодноразово було озвучено направляй на огляд, а там по дорозі проїдемо на ВЛК.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння тягне за собою визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок звільнення від адміністративної відповідальності особи в суді.

Також, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

В даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Синяченка В.П., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, то слід зазначити, що як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 та його захисник при розгляді справи в суді першої інстанції присутні не були. Відповідно до супровідного листа копія оскаржуваної постанови направлена на адресу ОСОБА_1 14.05.2025. Разом з тим, будь-яких відомостей про отримання ОСОБА_1 матеріали справи не містять. 26.05.2025, тобто у межах строку на апеляційне оскарження, захисник ОСОБА_1 - адвокат Синяченко В.П. подав первинну апеляційну скаргу, однак, із проблемою із електронним підписом, та направленням паперової копії апеляційної скарги 27.05.2025, тобто поза межами строку на апеляційне оскраження, скарга була повернута останньому. У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення, вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктами 1, 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується перш за все письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218044 від 11 січня 2015 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 , якому були роз`яснені його права. Проте зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив. (а.с. 1);

- в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" від 11.01.2025, складеного о 08 год. 03 хв., у зв`язку з виявленням у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння: неприродне блідість обличчя, зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння тіла, пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, що склалася, занадто активний (а.с. 3);

- в протоколі серії АЗ № 024926 про адміністративне затримання від 11 січня 2025 року, з якого вбачається, що 11.01.2025 о 07-48 у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП для встановлення особи, складення адміністративних протоколів (а.с. 2);

- в копії постанови серії ЕНА №3833104 від 11 січня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП (а.с. 6);

- з відеозапису з бодікамери поліцейських, долучених до матеріалів справи, згідно якого працівники поліції зупинили ОСОБА_1 на блокпосту для перевірки документів. ОСОБА_1 відмовився надавати документи працівникам поліції і вів себе дуже зухвало. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та поліцейські запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 9).

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.5 ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 , не був судом першої інстанції повідомлений про час і місце слухання справи, що є підставою для скасування постанови, є необгрунтовими. Права на участь в судовому засіданні було відновлено судом апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини - є хибними, оскільки ОСОБА_1 ставиться у вину відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції була порушена процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з будь-якими заявами до працівників поліції з приводу неправомірності їх дій не звертався, будь-яких скарг на неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу не подавав.

Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість постанови судді, неналежність та недопустимість доказів у справі апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Також, апеляційний суд зауважує, що незнання ОСОБА_1 своїх обов`язків як водія пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан сп`яніння (тобто порушення вимог п. 2.5 ПДР України) і наслідків такої відмови, не дає підстав вважати, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки, відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Синяченка Віталія Петровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2025 року - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Синяченку Віталію Петровичу строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Синяченка Віталія Петровича - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко