ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/4996/25 Головуючий в 1 інст. Зарютін П.В.
Провадження №33/807/1337/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Келембета С.В., іншого учасникам ДТП ОСОБА_2 , його представника адвоката Рощина В.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2025 року, якою провадження в справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 331093 від 15 травня 2025 року, ОСОБА_1 було інкриміновано, що 15 травня 2025 року о 10 годині 43 хвилин в м. Запоріжжі, вул. Чарівна, 44, він керуючи «Renault Megan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з мотоциклом «Kovi Ris 200-N», номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП».

Разом з тим, дослідивши надані докази, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ними не доведено порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України та закрив провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова підлягає скасуванню через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що в результаті дій ОСОБА_1 було пошкоджено його ТЗ мотоцикл «Kovi Ris», номер НОМЕР_2 , чим було завдано майнову шкоду, а тому в розумінні ст. 269 КУпАП він має право на оскарження постанови суду.

Вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 1 КУпАП, оскільки його права під час розгляду справи та винесення постанови були порушені. Суд першої інстанції не виконав покладені на нього Законом обов`язки, провів розгляд справи однобічно, безпідставно відхиливши пояснення потерпілого та пославшись лише на пояснення особи, яка притягалась до відповідальності.

Наголошує, що з оскаржуваної постанови вбачається висновок суду про те, що «зважаючи на механізм контактування вказаних автомобілів, а саме мотоцикл передньою частиною в праву бокову частину автомобіля, суд критично ставиться до пояснень потерпілого». Однак, на думку апелянта, механізм контактування не суперечить його показам і підтверджує, що автомобіль Renault Megane маневрував та повертав на стоянку з лівої смуги. Так, відповідно до схеми ДТП, зіткнення сталося в правій смузі, по якій він рухався. Автомобіль стоїть під кутом до проїзної частини та розташований задньою частиною в лівій смузі, а передньою правою - в правій.

Вважає, що суд мав вжити певні заходи для перевірки версії особи, яка притягається до відповідальності, щоб встановити наявність порушення ПДР в його діях. Зокрема, з метою з`ясування наведених обставин суд мав викликати та допитати працівників поліції, які складали матеріали ДТП. Таким чином, внаслідок винесення оскаржуваної постанови виникла ситуація, коли заподіювач шкоди визнаний невинуватим з сумнівних підстав, а потерпілий позбавлений можливості отримати відшкодування за пошкоджений транспортний засіб.

Стверджує, що він рухався в правій смузі, напрямок руху не змінював, а водій ОСОБА_1 рухався в лівій смузі та не переконавшись у безпеці при перестроюванні на місце тимчасової стоянки автомобілів, не надав йому дорогу.

Звертає увагу суду, що працівниками поліції при встановленні обставин ДТП було з`ясовано, що він рухався прямолінійно в правій смузі та не змінював напрямок руху. При виникненні небезпеки, він одразу застосував гальмування, однак своїми діями одноособово не зміг уникнути зіткнення. А тому в його діях працівники поліції не вбачали порушень ПДР, які б могли перебувати в причинному зв`язку з подією ДТП, внаслідок чого відносно нього протокол не складався.

Наполягає, що оцінюючи дії водія ОСОБА_1 , слід взяти за основу, що він дійсно рухався в лівій смузі та змінював напрямок руху. Місце зіткнення, яке розташоване на смузі руху апелянта, прямо свідчить про те, що ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці і вказує на порушення ним п. 10.1 ПДР України, який було інкриміновано останньому. Разом із цим, сам ОСОБА_1 не заперечував той факт, що мав намір припаркуватися, а тому мав переконатися в безпеці та дати дорогу, оскільки апелянт рухався прямолінійно у правій смузі.

Крім того зазначив, що розташування транспортних засобів, зафіксоване в схемі ДТП, де автомобіль стоїть під кутом до краю проїзної частини, підтверджує, що ОСОБА_1 змінював напрямок руху та перестроювався з лівої смуги. Разом із цим, аналізуючи пошкодження на транспортних засобах, зафіксовані в схемі ДТП, можна дійти висновку, що контакт відбувся правим переднім кутом автомобіля в ліву бічну поверхню мотоцикла, що свідчить про те, що автомобіль перетинав його смугу в момент зіткнення.

Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2025 року. Визнати винуватим водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП через порушення п. 10.1 ПДР України та закрити провадження в справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_2 та його представник адвокат Рощин В.С. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Представник акцентував увагу суду на схемі з місця події, де зазначені напрямки руху транспортних засобів, зокрема зафіксовано здійснення руху водієм мотоцикла ОСОБА_2 прямо, а водія автомобілю ОСОБА_1 вправо, що засвідчує вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник адвоката Келембет С.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги. Захисник вказав, що ОСОБА_2 не міг здійснювати рух в правій полосі дороги, оскільки вона була зайнята припаркованим автомобілем.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, заслухавши учасників судового засідання, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи законність постановленого судом рішення, суддя апеляційного суду виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови суду, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

За результатами розгляду протоколу, суддя суду першої інстанції прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень п. 10.1 ПДР України, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки зважаючи на механізм контактування автомобілів, а саме мотоцикла передньою частиною в праву бокову частину автомобіля критично поставився до пояснень потерпілого ОСОБА_2 . Між тим, поклав в основу оскаржуваного рішення саме пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Однак, з таким висновком суду першої інстанції суддя апеляційного суду не може погодитися у зв`язку з наступним.

Так, апеляційним переглядом справи встановлено, що відповідно до відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 331093 від 15 травня 2025 року, ОСОБА_1 інкримінувалося, що він 15 травня 2025 року о 10 годині 43 хвилин в м. Запоріжжі, вул. Чарівна, 44, керуючи ТЗ «Renault Megan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з мотоциклом «Kovi Ris 200-N», номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП».

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційного суду дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 10.1 ПДР України, за наведених у протоколі обставинах і порушення вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із виникненням даної пригоди.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 331093 від 15 травня 2025 року підтверджується:

- схемою місця ДТП від 15 травня 2025 року, на якій відображено напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, розташування транспортних засобів та їх пошкодження після дорожньої транспортної пригоди, дорожні знаки, розташування сталих орієнтирів світлової опори, до якої на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів. Учасники ДТП ознайомилися з вказаними відомостями та погодилися з правильністю їх фіксації, про що свідчить їх власноручний підпис у схемі місця ДТП без будь-яких зауважень (а.с. 4).

Зі схеми місця ДТП, яка була підписана без зауважень учасниками ДТП, вбачається, що:

- у мотоцикла «Kovi Ris 200-N», номер НОМЕР_2 пошкоджено приборна панель, переднє крило, боковий пластик масляного правого радіатора, пластик бензобака, ручка переднего тормозу, права ніжка водія, задня ручка пасажира, праве дзеркало, правий покажчик повороту, фара;

- у автомобіля «Renault Megan», реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкоджено праве дзеркало, права передня дверь, праве крило, передній бампер з правої сторони ЛФП та деформації.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 з яких убачається, що він здійснював рух по вул. Чарівній в напрямку вул. Цитрусової на автомобілі «Renault Megan», синього кольору, д.н.з НОМЕР_1 . Мав намір припаркуватися біля магазину «Дім м`яса», що знаходиться за адресою: вул. Чарівна, буд. 44, увімкнувши покажчик повороту праворуч, упевнившись в безпеці. О 10 год. 43 хв. в його автомобіль з правої сторони скоїв зіткнення мотоцикл «Kovi Verta 200», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , з яких убачається, що керуючи мотоциклом «Kovi Ris 200-N», номер НОМЕР_2 , він здійснював рух по вулиці Чарівній в сторону вулиці Цитрусової в правій полосі зі швидкістю 30 км/г. ДТП відбулося по вулиці Чарівна, біля АТБ. Водій «Renault Megan» НОМЕР_1 з лівої полоси різко перестроївся в його праву полосу, ударивши автомобілем мотоцикл. Удар автомобілем прийшовся на ліву сторону мотоцикла, від чого мотоцикл впав на правий бік (а.с. 7);

- фотознімками події, якими зафіксовано напрямок руху транспортних засобів, їх розташування після дорожньої-транспортної пригоди та механічні пошкодження, які отримали автомобіль Renault Megan», реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл «Kovi Ris 200-N», номер НОМЕР_2 (а.с. 8);

З огляду на отримані механічні пошкодження транспортних засобів, зафіксованих схемою ДТП та фотознімками місця дорожньої-транспортної пригоди випливає, що дорожня транспортна пригода відбулась внаслідок допущених водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 10.1 ПДР, а саме перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, він не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з мотоциклом «Kovi Ris 200-N», номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Таким чином, на переконання судді апеляційного суду, недотримання ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України і призвело до зіткнення з мотоциклом «Kovi Ris 200-N», номер НОМЕР_2 , тобто саме дії ОСОБА_1 безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП та наслідками у виді механічних пошкоджень, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться сукупністю належних і допустимих доказів, досліджених у ході апеляційного розгляду, які поза розумним сумнівом доводять його вину у вчиненні ДТП.

Суддя апеляційного суду констатує, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, тому при розгляді такої категорії справ необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Крім того, в зазначеній постанові звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Суддя апеляційного суду вважає, що питання доведення чи не доведення провини необхідно вирішувати, виходячи з аналізу чинних процесуальних норм КУпАП.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини скоєного, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суперечать матеріалам справи, рішення суду не ґрунтується на належних, достовірних та допустимих доказах.

Даючи оцінку наявним у справі доказам, суддя апеляційного суду приходить до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржену постанову слід скасувати як незаконну, а ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є передумовою задля вирішення питання про накладення адміністративного стягнення.

Між тим, попри висновок апеляційного суду про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважаю, що на момент розгляду справи закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, адже правопорушення було вчинене 15 травня 2025 року.

За таких обставин, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п.7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі за закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2025 року, якою провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Винести нову постанову апеляційного суду, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і провадження в справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/4996/25