ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/388/25 Справа № 707/1051/25 Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАПГоловуючий у І інстанції Волкова Н. С. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., заслухавши думку захисника Довбія Ю.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Довбія Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.

Як встановлено судом першої інстанції 20 березня 2025 року о 10-09 годині в с. Слобода Черкаського району Черкаської області, по вул. Чигиринський шлях (Жовтнева), ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Land Rover Freelander», н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами (постанова ББА/328694 від 05.06.2024), чим порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Довбій Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження дати набрання законної сили постановою ББА/328694 від 05.06.2024, тому в діях ОСОБА_1 відсутня повторність керування транспортним засобом протягом року, особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Заслухавши думку захисника Довбія Ю.Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 а ПДР україни, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 276405 від 20.03.2025;

-постановою про накладення адмінстративного стягнення по справі про адміністративне правопорушенняу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 328694 від 05.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення 3400 грн.;

- довідкою ДОП СП ВПД № 1 ЧРУП ГУНП у Черкаській області ст.лейтенанта поліції А.Нетеси від 26.03.2025 про те, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення не отримував;

- довідкою ДОП СП ВПД № 1 ЧРУП ГУНП у Черкаській області ст. лейтенанта поліції А.Нетеси від 28.05.2025 про те, що відповідно до бази даних Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» гр. ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 отримував та на даний час воно перебуває на збережені в сервісному центрі МВС №7141. Будучи позбавленим права керування Черкаським районним судом справа №707/1330/19 від 30.07.2019 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на 1 рік, посвідчення водія було вилучено та направлено до СЦ. Відповідно до постанови КМУ № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» абзац 3 п. 20 «Особам позбавленим права на керування ТЗ за керування такими засобами у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складання теоретичного і практичного іспиту з урахуванням вимог абзацу 3 цього пункту». ОСОБА_1 , не склав в сервісному центрі МВС практичний іспит тому відповідно особа не має права керувати Т3;

- відеозаписом з відеореєстратора Zomai підтверджується факт керування ОСОБА_1 ТЗ «Land Rover Freelander», н.з. НОМЕР_1 ;

- дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з бодікамери працівника поліції DSJ-0021_100045, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив відсутність права керування транспортними засобами та зафіксовано факт складання відносно останнього протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП за повторне протягом року керування транспортним засобом протягом року.

Наведені докази свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Під час апеляційного розгляду було переглянуто відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейського, на якому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу «Land Rover Freelander», н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . При встановленні особи ОСОБА_1 , посвідчення водія не надав сказавши, що його забув та представився прізвищем та ім`я іншої особи.

За результатами апеляційного розгляду вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 276405 від 20.03.2025 складений за встановленою формою з врахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395. Порушень співробітниками поліції положень вказаної інструкції при оформленні щодо ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП судом апеляційної інстанції не виявлено.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Посвідчення водія видається відповідно до Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (далі - Положення). Згідно з цим Положенням особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (пункт 2).

Згідно з пунктом 3 цього Положення транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на відповідні категорії: А1, А, В1, В, С1, С, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE, Т.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 276405 від 20.03.2025, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Land Rover Freelander», н.з. НОМЕР_1 .

Виходячи з вимог пункту 3 Положення до керування такими транспортним засобом як «Land Rover Freelander» допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій В.

Як вбачається з матеріалів справи, під час зупинки транспортного засобу «Land Rover Freelander», н.з. НОМЕР_1 , яким 20.03.2025 о 10-09 год в с. Слобода Черкаської області по вул. Чигиринський шлях (Жовтнева), яким керував ОСОБА_1 , було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами та дані дії вчинив повторно протягом року, що підтверджується постановою про адміністративне правопорушення ББА № 328694 від 05.06.2024, згідно якої ОСОБА_1 приягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнененя у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Приймаючи рішення за протоколом серії ЕПР1 № 276405 від 20.03.2025, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керувати даним видом транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 2.1 а Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії» Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Тому, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є необґрунтованими та спростовуються, як переглянутим вищевказаним диском з відеозаписом події від 20.03.2025 за участі ОСОБА_1 , так і іншими матеріалами справи.

Позиція ОСОБА_1 , щодо невизнання ним своєї вини розцінюється апеляційним судом, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Вид та розмір стягнення накладено на ОСОБА_1 судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст.ст.23,33,36 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та накладенні на нього адміністративного стягнення були дотримані в повній мірі.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, місцевий суд вірно встановив в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому постанову районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Довбія Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба