ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2268/23 Головуючий в 1 інст. Сакоян Д.І.
Провадження №33/807/35/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 29 травня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду, 16 квітня 2023 року о 17 год. 00 хв. у с.Лежине Запорізького району Запорізької області, по пров.Мирному, буд.7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку, із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest 6810 ARBF-0412 під відеозапис. Результат огляду: тест № 1530 0,48 проміле, тест № 1531 0,41 проміле. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справ на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що факт керування ним автомобілем на жодному записі не зафіксовано.

Апелянт зазначає, що його працівники поліції не зупиняли, автомобіль його стояв припаркований біля двору, в машині не було ключів, бензину, він сидів в авто та розмовляв із своєю знайомою.

У співробітників поліції не було жодних підстав вимагати в нього документи.

Відеозапис з нагрудної камери поліцейських є недопустимим доказом, оскільки він виконаний з порушенням вимог щодо безперервної фіксації.

В порушення вимог Інструкції, поліцейські, здійснюючи оформлення адміністративного правопорушення, вимикали камеру і вибірково, на власний розсуд, фіксували події.

Поліцейські підійшли до некерованого автомобіля, який на той момент знаходився на узбіччі припаркований.

Крім того, апелянт зазначає, що він клопотав перед судом першої інстанції про виклик свідків, але суд йому необґрунтовано відмовив з тих підстав, що їх не зазначили у протоколі.

Проте, суд не врахував, що поліція відмовила йому вписати свідків у протокол, оскільки посилались на наявність безперервного відеозапису.

Працівниками поліції був застосований спеціальний технічний засіб, який не міг бути застосований, та показання якого не можна вважати доказом по справі.

Також, у наданому Акті, в порушення зазначеної вище Інструкції, відсутня інформація про порядок застосування спеціального технічного засобу. Відсутня дата його складання, адреса складання тощо. Відсутні підписи свідків та відсутній його ( ОСОБА_1 ) підпис.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 січня 2024 року клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 адвоката Тріфонова А.В. задоволено.

Провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 29 травня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП зупинено до звільнення його з військової служби.

В свою чергу, за змістом положень ст.294 КУпАП, участь в апеляційному розгляді осіб учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

Апеляційний суд враховує те, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

У листі Верховного Суду від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25, який адресований апеляційним та місцевим судам загальної юрисдикції, зазначено, що зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, на військовій службі, можливе лише після внесення відповідних змін до КУпАП.

У зв`язку з наведеним, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає поновленню.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , та його захисник-адвокат Тріфонов А.В. не з`явилися.

Згідно з довідкою помічника судді, в телефонному режимі захисник-адвокат Тріфонов А.В. повідомив про те, що строк дії договору, укладений між ним та ОСОБА_1 , закінчився. На теперішній час зв`язок у нього з ОСОБА_1 відсутній. В телефонному режимі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 просив розглядати справу без його участі, зазначив, що він обізнаний щодо дати, часу та місця розгляду справи та не заперечує щодо розгляду справи у його відсутність.

З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 , що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №179081 від 16 квітня 2023 року, згідно з яким, 16 квітня 2023 року о 17 год. 00 хв. у с.Лежине Запорізького району Запорізької області, по пров.Мирному, буд.7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку, із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest 6810 ARBF-0412 під відеозапис. Результат огляду: тест № 1530 0,48 проміле, тест № 1531 0,41 проміле. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду на стан сп`яніння: тест №1530, склав 0,48‰, тест №1531 склав 0,41‰;

- у роздруківці Alcotest Drager 6810 від 16 квітня 2023 року №1530, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, результат позитивний 0,48%о;

- у роздруківці Alcotest Drager 6810 від 16 квітня 2023 року №1531, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, результат позитивний 0,41%о;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 квітня 2023 року, за змістом якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського СРПП відділу поліції №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Євтушенка В., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби у добовому наряді з 08:00 години 16 квітня 2023 року до 08:00 години 17 квітня 2023 року по Запорізькому району на зоні оперативного реагування під час патрулювання населеного пункту с.Лежине провулок Мирний,7, за порушення п.2.3в Правил дорожнього руху згідно зі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений транспортний засіб ЗАЗ-110307 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 від 21 січня 2023 року, ТСЦ 2342. У вказаного водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук.

ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер Алкотест 6810 ARBF-0412, результат огляду, тест №1530-0,48‰, тест №1531-0,41‰.

Щодо ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№179081 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Від подальшого права керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як убачається з оскаржуваної постанови, у судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не визнав, та пояснив, що його проводжали в армію. Він домовився із товаришем, щоб той його відвіз. Коли вони їхали назад, то у них закінчився бензин. Вони підкотили автомобіль до двору, товариш пішов за бензином. В цей час під`їхали працівники поліції, почали перевіряти документи. Він пояснив, що не керував автомобілем. Увімкнувши бодікамеру вони запропонували продути «Драгер», він погодився. Перший раз результат був 0,48 проміле, другий раз 0,41 проміле. Вони запропонували їхати до лікарні, але він відмовився, оскільки був п`яний. У той день він вживав пиво. Приблизно з 12 години він випив 2-3 бокали. Автомобіль належить його батькам. На момент приїзду працівників поліції він сидів за кермом, але ключів у нього не було. Він дійсно приїхав на місце події на цьому автомобілі. Під час відеозапису він не називав особу, яка керувала транспортним засобом. Автомобілем керував ОСОБА_2 . Він повернувся, коли вже під`їхали працівники поліції. Не може пояснити, чому він не сказав працівникам поліції, що це не він керував транспортним засобом. Коли вони залили бензин, то ОСОБА_3 керував автомобілем. Щодо нього також склали постанову за ч.5 ст. 121 та ч.5 ст. 125 КУпАП, яку він не оскаржував.

Захисник Тріфонов А.В. у судовому засіданні просив закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, пославшись на доводи, викладені у клопотанні від 29 травня 2023 року.

Всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі, були перевірені судом першої інстанції та спростовані в оскаржуваній постанові.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом та не був водієм, суд апеляційної інстанції вважає непереконливими та такими, що суперечить фактичним обставинам справи.

З долученого до протоколу відеозапису убачається, що працівники поліції переслідують транспортний засіб білого кольору, схожий за маркою на транспортний засіб, зазначений у протоколі.

Сам ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факту керування ним транспортним засобом, а навпаки поводив себе як водій цього транспортного засобу. Більш того, на запитання поліцейського, яким транспортним засобом керував ОСОБА_1 , останній зазначив саме транспортний засіб, який вказаний у протоколі.

Отже, сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_2 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.

Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, сторона захисту, в тому числі і сам ОСОБА_1 не заявляв.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Стосовно твердження апелянта, що у співробітників поліції не було жодних підстав вимагати в нього документи, апеляційний суд звертає увагу на таке.

З матеріалів справи убачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим щодо останнього було винесено відповідну постанову.

Відповідно до положень п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Поліцейський, згідно з п.п.2, 3 ч.1 ст.32 Закону України "Про Національну поліцію", має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.

Отже, працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідаючи на доводи апелянта щодо відсутності безперервного відеозапису події, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

З самих відеозаписів є очевидним, що ці записи здійснювались працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаними відеозаписами, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказані відеозаписи не є єдиними доказами у справі, ці записи узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

Те, що самі відеозаписи складаються з окремих фрагментів, само по собі не вказує на недопустимість вказаних відеозаписів як доказів.

Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.

Відповідаючи на доводи апелянта про те, що на місці були свідки того, що він не керував транспортним засобом, але їх не вписали у протокол, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, те, що в цьому випадку не були залучені свідки, проте, велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.

В свою чергу, як зазначено вище, матеріалами справи, зокрема і відеозаписом, спростовуються доводи апелянта про те, що транспортним засобом на момент його зупинки працівниками поліції керував не ОСОБА_1 , а інша особа. Сам ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції також не зазначав, що транспортним засобом керував не він.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції був застосований спеціальний технічний засіб, який не міг бути застосований, та показання якого не можна вважати доказом по справі не є слушними.

З наявного в матеріалах справи відеозапису убачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу двічі проходив огляд за допомогою технічного приладу ALKOTEST 6810.

Відповідно до чеку про результат тестування на алкоголь, останнє калібрування було проведено 05 серпня 2022 року.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається", становить 1 рік, що підтверджує відповідність застосованого технічного приладу встановленим вимогам стандартизації, метрології та сертифікації, і відповідно можливість його використання для проведення огляду з метою виявлення перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.

Перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заявляв вимоги про надання йому сертифікату відповідності технічного пристрою, як це передбачено відповідною Інструкцією.

Відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки.

До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва DragerSafetyAG&Co. KGaARevalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат відповідності, строк дії якого встановлено до 05 жовтня 2027 року.

Окрім того, згідно з Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 "Про державну реєстрацію медичних виробів" (далі - Наказ), Газоаналізатор Drager Alkotest відноситься до переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів технічного призначення.

Вказаний газоаналізатор має свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Вважати, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за допомогою недозволеного до використання технічного приладу, жодних підстав немає.

Перевіряючи доводи апелянта про те, що у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в порушення вимог Інструкції, відсутня інформація про порядок застосування спеціального технічного засобу, відсутня дата його складання, адреса складання тощо, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Наявний в матеріалах справи Акт складений на спеціальному бланку та містить відомості про ознаки сп`яніння, які виявлені у ОСОБА_1 , технічний прилад, за допомогою якого проводився огляд, та результати вказаного огляду, а також відомості про посадову особу, якою складено акт.

Те, що вказаний Акт відноситься саме до цієї справи, сумнівів не виникає, та стороною захисту не оспорюється.

Отже, відомості з Акту є належними та допустимими доказами.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

провадження за апеляційною ОСОБА_1 на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 29 травня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 29 травня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 317/2268/23