Справа №949/2735/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглядаючи адміністративні матеріали, які надійшли від прикордонної застави інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) прикордонної комендатури інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , головного сержанта, начальника першого відділення інженерних робіт прикордонної застави інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) прикордонної комендатури інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України ID-картка № НОМЕР_1 від 07 серпня 2020 року, орган, що видав 4458, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу ЧЦП №338235 від 26 грудня 2025 року, 14 листопада 2025 року, в умовах особливого періоду, начальник першого відділення інженерних робіт прикордонної застави інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) прикордонної комендатури інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) головний сержант ОСОБА_1 , який відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 13 листопада 2025 року №1979-ОС «По особовому складу» виконував обов`язки за невакантною посадою заступника начальника прикордонної застави інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ), будучи військовою службовою особою, допустив порушення встановленого порядку поводження з документами та матеріальними носіями інформації, що містять службову інформацію. Зокрема, ОСОБА_1 здійснив приймання від військовослужбовця підрозділу ОСОБА_2 бойових дій з грифом «Для службового користування» без здійснення відповідного обліку в Журналі обліку і видачі справ з грифом «ДСК», а також прийняв ключі від місця зберігання документів з грифом «ДСК» та печатку №406 для опечатування місця зберігання документів з грифом «ДСК» без внесення відповідних записів у Журналі видачі печаток і штампів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №736, чим допустив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду,

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що порядок ведення Журналу бойових дій був доведений йому в усному порядку начальником прикордонної комендатури інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ), а також заступником начальника прикордонної комендатури інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) капітаном ОСОБА_3 . Водночас ОСОБА_1 зазначив, що з відповідними письмовими наказами та нормативними документами, зокрема з Типовою інструкцією про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, він належним чином ознайомлений не був. ОСОБА_1 також пояснив, що з посадовою інструкцією за основною посадою він був ознайомлений, тоді як з посадовими інструкціями за посадою заступника начальника прикордонної застави інженерного облаштування та начальника прикордонної застави інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) не ознайомлювався. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що обов`язки за посадою заступника начальника прикордонної застави інженерного облаштування він фактично виконував у період з 15 листопада 2025 року по 29 листопада 2025 року включно, замінюючи капітана ОСОБА_3 на час його перебування у щорічній основній відпустці. При цьому ОСОБА_2 бойових дій та робочі зошити під час виконання ним обов`язків велися, однак записи у зазначених документах у період з 18 листопада 2025 року по 21 листопада 2025 року до проведення інвентаризації внесені не були, у зв`язку з чим відповідні записи були здійснені після виявлення недоліків під час службового розслідування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив наведені ним раніше пояснення та додатково пояснив, що на час вибуття капітана ОСОБА_3 у щорічну основну відпустку він фактично прийняв від нього матеріальні цінності та документи, у тому числі ОСОБА_2 бойових дій з грифом «Для службового користування» та печатку, відповідно до наявних наказів по підрозділу. Фактична передача матеріальних цінностей була здійснена у повному обсязі, усі передані предмети перебували у наявності, без втрат, пошкоджень чи порушення їх цілісності. ОСОБА_1 також зазначив, що документи з грифом «Для службового користування» передавалися у робочому порядку, перебували під контролем уповноважених посадових осіб, доступ сторонніх осіб до них був відсутній, а витоку службової інформації чи інших негативних наслідків не відбулося. Після повернення капітана ОСОБА_3 з відпустки всі матеріальні цінності та документи були передані йому назад у тій самій кількості та стані. Разом із тим виявлені під час службового розслідування порушення стосувалися виключно порядку документального оформлення приймання-передачі, а саме невнесення відповідних записів до журналів обліку, ведення яких, на його думку, належить до функціональних обов`язків діловода підрозділу. Крім того, він звернув увагу суду на те, що накази щодо порядку приймання-передачі матеріальних цінностей не були своєчасно доведені до особового складу новоствореної застави, яка перебувала у стадії організаційного становлення та працювала в умовах підвищеного службового навантаження. Також підтвердив, що всі виявлені під час службового розслідування недоліки згодом були усунуті, порядок обліку документів та матеріальних цінностей приведено у відповідність до вимог нормативних актів, а жодних негативних наслідків для інтересів служби, обороноздатності держави або режиму зберігання службової інформації не настало.

Суд оцінює наведені пояснення ОСОБА_1 як логічні, послідовні та такі, що узгоджуються між собою, матеріалами справи та не спростовані іншими доказами, наявними в адміністративних матеріалах.

Дослідивши повно й обєктивно обставини адміністративного правопорушення та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а його вину доведено повністю, що стверджується письмовими доказами, які не були спростовані під час судового розгляду, зокрема: протоколом серії ЧЦП №338235 від 26 грудня 2025 року (а.с.1); матеріалами висновку службового розслідування за фактом можливого порушення ведення обліку, зберігання та використання документів, що містять службову інформацію на прикордонній заставі інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) прикордонної комендатури інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) (а.с.6-119).

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому сама наявність формальної протиправності не виключає обов`язку суду надати оцінку ступеню суспільної небезпеки діяння та наслідкам такого порушення.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно лише у разі, якщо особа усвідомлювала протиправний характер своєї поведінки, передбачала її шкідливі наслідки та бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно з частиною першою статті 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Адміністративна відповідальність за частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлена за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Зазначена норма має бланкетний характер, у зв`язку з чим для встановлення змісту порушених обов`язків суд обґрунтовано звертається до положень Типової інструкції, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року №736.

Судом встановлено, що інкриміновані ОСОБА_1 дії за своїм фактичним змістом зводилися до неналежного документального оформлення приймання документів та матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, а саме невнесення відповідних записів до журналів обліку.

Разом із тим судом достовірно встановлено, що фактичне приймання Журналу бойових дій з грифом «Для службового користування», ключів від місця зберігання документів та печатки №406 було здійснене у повному обсязі. Зазначені документи та матеріальні носії інформації перебували під контролем уповноважених посадових осіб, доступ сторонніх осіб до службової інформації був відсутній, режим зберігання документів не порушувався.

Матеріалами справи не підтверджено жодного факту втрати, пошкодження, знищення документів, витоку службової інформації або заподіяння шкоди інтересам служби чи обороноздатності держави.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 фактично виконував обов`язки за посадою заступника начальника прикордонної застави інженерного облаштування у визначений наказом період, при цьому порядок ведення Журналу бойових дій був доведений до нього в усному порядку, а з відповідними письмовими наказами та нормативними документами він належним чином ознайомлений не був. Також встановлено, що з окремими посадовими інструкціями, які визначають повноваження щодо ведення облікових журналів, він не ознайомлювався.

Суд враховує, що ведення облікових журналів документів з грифом «Для службового користування» має організаційно-технічний характер та відповідно до розподілу функціональних обов`язків у підрозділі належить до компетенції діловода, що об`єктивно впливало на належність документального оформлення приймання-передачі.

Крім того, судом встановлено, що накази, про які зазначено у службовому розслідуванні, не були своєчасно доведені до особового складу. У подальшому всі виявлені під час службового розслідування недоліки були усунуті: відповідні журнали заведено, необхідні записи внесено, порядок обліку приведено у відповідність до вимог нормативних актів.

Оцінюючи форму вини, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 носили необережний характер, були зумовлені організаційними обставинами проходження служби, несвоєчасним доведенням управлінських рішень та підвищеним службовим навантаженням в умовах особливого періоду. Матеріалами справи не підтверджено наявність умислу або свідомої недбалості.

Відповідно до статей 245 та 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є не лише встановлення факту правопорушення, але й вирішення справи у точній відповідності із законом з урахуванням мети адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити особу від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. Закон не містить обмежень щодо застосування цієї норми до правопорушень, передбачених частиною другою статті 172-15 КУпАП.

Суд враховує дані про особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, а допущене порушення мало формальний характер і не спричинило жодних негативних наслідків.

За таких обставин суд доходить висновку, що застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу не відповідало б принципу пропорційності, тоді як звільнення від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження є достатнім, обґрунтованим та таким, що відповідає завданням адміністративного провадження.

Відповідно до статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст.22, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено о 16-30 год. 02 січня 2026 року.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.