П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2025 Справа №607/16138/25 Провадження №3/607/6210/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , медсестра, РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №797/07-04 від 29.07.2025 року медсестра ОСОБА_1 вчинила порушення порядку проведення розрахунків, а саме: розрахункову операцію на повну суму покупки 620,00 грн., не проведено через програмний реєстратор розрахункових операцій, розрахунковий документ встановленої форми та змісту (фіскальний чек) не видано при оплаті послуг 23.07.2025 р. о 10 год. 05 хв. здійснено плату за послуги з забору венозної крові вартістю 60,00 грн., хімічний аналіз крові вартістю 310,00 грн. та визначення групи крові вартістю 310,00 грн., чим порушено п. 1, 2 ст. 3 3акону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.95 із змінами та доповненнями. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку.

У силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

При розгляді даної справи суд виходить із наступного.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч.1 ст. 155-1 КУпАП передбачено - порушення правил порушення порядку проведення розрахунків у сфері послуг - тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, диспозиція ч.1 статті 155-1 КУпАП має бланкетний характер, тобто вона не встановлює охоронюваних законом правил поведінки, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме обов`язки покладались на особу, яка здійснює розрахунки та які з цих правил порушено особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що із матеріалів справи неможливо з`ясувати, яким документом особа, відносно якої складений протокол, уповноважена здійснювати розрахунки у сфері послуг.

Відповідно до п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім наведеного, особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не долучено до матеріалів справи відомості, які би підтверджували усі вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Встановлення вищенаведених обставин є необхідною умовою відповідно до ст. 9 КУпАП для встановлення в діях особи адміністративного проступку та притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши зміст протоколу про адміністративні правопорушення, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів, що саме на ОСОБА_1 , посада якої у протоколі про адміністративне правопорушення вказана, як медична сестра, покладено обов`язки здійснювати розрахункові операції та дотримуватись, в силу покладених на неї обов`язків, порядку здійснення розрахункових операцій та нести відповідальність за їх порушення, оскільки в обов`язки медичної сестри входить надання медичних послуг та здійснення медичних маніпуляцій, а не здійснення розрахункових операцій.

Таким чином, зважаючи на те, що докази, наявні при матеріалах справи не є достатніми для доведеності за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 155-1 КУпАП, а тому суд вважає, що справу щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 62 Конституції України, ст. 7, п.1 ст. 247, ст. 251, ч.1 ст. 256 КУпАП, Законом України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 155-1 КУпАП закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич