Дата документу Справа № 317/3253/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/3253/25 Головуючий в 1 інст.Сакоян Д.І.
Провадження №33/807/982/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Приладишевої Н.Г., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Приладишевої Н.Г. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 30 липня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 11.06.2025 о 17 год. 20 хв., на вул. Центральна, буд. 1 у с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUBARU OUTBACK, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Приладишева Н.Г. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та моменту його зупинки працівниками поліції.

Вказує, що в діях працівників поліції вбачається провокація, оскільки маючи підозру та намір перевіряти особу в межах ст.130 КУпАП, не бачивши особу, поліцейський вирішив для формальності процедури, що б в подальшому виписати штраф, навмисно попросити ОСОБА_1 перепаркувати автомобіль.

Зауважує, що ОСОБА_1 самостійно без жодних вагань витягнув всі медикаменти зі своєї аптечки та показав поліцейським, тобто ОСОБА_1 , як добропорядний громадянин, спілкувався ввічливо, виконував усі вимоги та прохання поліцейських, щоб далі поїхати та забрати дружину з дітьми з села Тарасівка.

На думку захисника, при складанні протоколу інспектор поліції не дотримався вимог ст.ст.254, 255 КУпАП, а саме: поліцейський не є уповноваженою особою, яка мав право складати протокол про адміністративне правопорушення щодо військовослужбовця, оскільки ОСОБА_1 повідомив, що він є військовослужбовцем, що зазначено в протоколі та зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери співробітника поліції.

Окрім того, вказує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з порушенням статті ст.266-1 КУпАП, а отже такий огляд вважається недійсним.

Посилається на те, що згідно з висновком від 11 червня 2025 року, у громадянина ОСОБА_1 , ознак сп`яніння не виявлено. Загальновідомим є факт, що сліди наркотичних речовин зберігають в організмі більше 30 днів, а розпад деяких відбувається протягом 45-60 днів. Вказане підтверджує, що військовослужбовець ОСОБА_1 не вживав нічого.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Приладишеву Н.Г., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР №358750 від 11 червня 2025 року, згідно з яким, 11 червня 2025 о 17:20 годині, на вул. Центральна, буд. 1 у с.Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUBARU OUTBACK, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

До вказаного протоколу додано: рапорт працівника поліції; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 червня 2025 року; довідку щодо відсутності повторності правопорушення за ст.130 КУпАП та про те, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 09 червня 2020 року; архів порушень; відеозапис події.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

При цьому, захисник ОСОБА_1 - адвокат Вініченко А.Ю. зазначив, що ОСОБА_1 не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 11 червня 2025 року, о 17 год. 20 хв. у с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем. Вважає, що у поліцейських не було підстав розпочинати процедуру огляду на стан сп`яніння. У ОСОБА_1 було відсутнє тремтіння рук, не реагування очей на світло відеозаписом не зафіксовано. Поведінка ОСОБА_1 була адекватною, він не був у стані наркотичного сп`яніння. Поліцейські ввели в оману водія, вказавши, що автомобіль можна передати лише військовослужбовцю. У порушення процедури, вони не викликали представника ВСП. ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки не розумів що буде з його автомобілем. Також, він поспішав до дружини. Після того як він зрозумів, що буде з його автомобілем, він погодився пройти огляд, але йому відмовили. На відеозаписі впізнає ОСОБА_1 , відеозаписом зафіксовані події 11 червня 2025 року.

В ході апеляційного розгляду справи особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисник-адвокат Приладишева Н.Г. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Перевіряючи доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №358750 від 11 червня 2025 року, водію ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР, а саме: відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Розділом 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проте, на думку суду апеляційної інстанції, зазначені вимоги працівниками поліції не були дотримані в повній мірі у цій справі.

При апеляційному розгляді справи судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис, долучений до протоколу, з якого убачається, що транспортний засіб SUBARU OUTBACK, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на блокпості. Одразу після зупинки транспортного засобу працівниця поліції зазначила своїм колегам, що їй потрібен працівник, який зможе перевірити у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння. До ОСОБА_1 підійшов інший працівник поліції, попросив надати документи, після цього був оглянутий багажник автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , та виявлено серед іншого пігулки рожевого кольору в поліетиленовому пакеті, на якому маркером чорного кольору було написано «Ібупрофен». На запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів, що це пігулки ОСОБА_2 , йому їх купила дружина, в такому вигляді їх продали їй в аптеці. Після чого поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що убачає в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 заперечив. При цьому явних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 з відеозапису не убачається. Поведінка останнього цілком відповідала обстановці. Працівник поліції не висловив чіткої вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, а зазначив, що останній має право відмовитись від проходження огляду або пройти такий огляд. ОСОБА_1 погодився пройти огляд, але зазначив, що в нього замало часу, оскільки йому спочатку потрібно забрати сім`ю із села, а потім він зможе поїхати до медичного закладу. На це він отримав відмову від співробітника поліції та ОСОБА_1 повідомили, що огляд буде тривати приблизно півтори години. Після цього ОСОБА_1 вагався з відповіддю та казав, що не знає як йому діяти, а далі сказав щоб складали протокол, оскільки він не має часу їхати на огляд. Співробітник поліції зачитав ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП. Далі, співробітник поліції повідомив ОСОБА_1 , щоб той дзвонив своєму командиру, оскільки за кермо він сідати не може, після чого ОСОБА_1 відразу зазначив, що він згоден на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки йому необхідно продовжити в цей день керувати транспортним засобом через те, що інша особа, яка може керувати його транспортним засобом це його тесть, але останній знаходиться в селі. Проте, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що вже запізно. ОСОБА_1 знову запропонував поїхати на огляд, проте було складено та роздруковано протокол про адміністративне правопорушення. З відеозапису не убачається, що ОСОБА_1 у будь-який спосіб зловживав своїми правами та перешкоджав оформленню адміністративних матеріалів.

Отже, згідно з долученим до протоколу відеозаписом, конкретної вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 висунуто не було працівником поліції, а останньому було роз`яснено, що він може або погодитись або відмовитись від такого огляду. ОСОБА_1 спочатку дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, пояснивши свою відмову тим, що йому необхідно забрати сім`ю з іншого населеного пункту. Проте, після того, як працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що йому необхідно зателефонувати своєму командиру, оскільки він буде відсторонений від керування транспортним засобом, останній відразу погодився на проходження вказаного огляду, проте в цьому ОСОБА_1 було безпідставно відмовлено, а саме з тих, підстав, що як зазначив працівник поліції, було вже запізно. Разом з цим, з відеозапису убачається, що на той час направлення на огляд та протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ще не складалися.

Викладене дає підстави для висновку, що процедура, передбачена ст.266 КУпАП, в цьому випадку не була дотримана та ОСОБА_1 не був направлений на огляд з формальних підстав, на що обґрунтовано звертає увагу сторона захисту.

Викладене залишилось поза увагою суду першої інстанції.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Проте, суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні є такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з цим, доводи сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння повинен був проводитись за правилами частини 3 статті 266-1 КУпАП та за участі працівників Військової служби правопорядку ЗСУ, а не працівниками поліції, є безпідставними, оскільки ґрунтується на помилковому розумінні норм права.

Так, відповідно до частин 1-3 статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, проведення огляду військовослужбовців на стан сп`яніння у порядку статті 266-1 КУпАП (посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України) передбачений лише у випадку якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення), а також виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

З протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 керував не військовим транспортним засобом на момент його зупинки працівниками поліції та не виконував у цей завдань, пов`язаних із військовою службою. Тому, підстав для застосування процедури, передбаченої ст.266-1 КУпАП, не було.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 протягом двох годин після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та такого стану в нього не виявлено, на думку суду апеляційної інстанції, є недоречними, оскільки вказаний огляд проводився ОСОБА_1 не у порядку, передбаченому ст.266 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 згідно зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення, інкримінується не керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що в свою чергу, під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшло.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника адвоката Приладишевої Н.Г. задовольнити.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 30 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева