Справа № 444/1583/25 Головуючий у 1 інстанції: Олещук М. М.
Провадження № 33/811/1853/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

при секретарі судового засідання Сабовій Х.О.,

з участю захисника - адвоката Конюшка Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відео конференції справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Конюшка Д.Б. на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 30.04.2025 року о 13 год. 19 хв. в м.Жовква по вул.Яворницького, 5, Львівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки "SKODA ROOMSTER " н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідність, звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в законному порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді захисник - адвокат Конюшко Д.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Звертає увагу, що на відео події чітко зафіксовано, що автомобіль був припаркований, та ОСОБА_1 не виконував функції водія, й відповідно не був зобов`язаний проходити будь-який огляд.

Звертає увагу, що відеозапис не є безперервним.

Окрім цього вказує, що адреса зафіксована у адміністративному протоколі не відповідає дійсності та не співпадає з місцем, зафіксованим на відеозаписі.

У судовому засіданні захисник Конюшко Д.Б. подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Його захисник Конюшко Д.Б. не заперечував проти проведення розгляду у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч твердженням апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

З протоколу серії ЕПР1 № 316010 від 30 квітня 2025 року (а.с. 2) вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: звуженні зіниці очей, неприродна блідість.

З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Твердження апелянта про відсутність доказів керування ОСОБА_1 спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом з камер спостереження патрульних від 30.04.2025, відповідно до якого працівники поліції під`їхали до автомобіля Шкода Румстер та повідомили ОСОБА_1 , що той не увімкнув покажчик повороту, на що останній заперечив та стверджував, що він подав сигнал повороту, тобто не заперечував, що керував транспортним засобом. Під час спілкування із ОСОБА_1 у поліцейських виникла підозра, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння, тому пред`явили вимогу про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак ОСОБА_1 не виконував вимоги поліцейських, вимагав доказів, що він керував транспортним засобом, відмовлявся вийти з авто, не реагував на вимоги поліцейських, що і стало підставою для складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Поведінка ОСОБА_1 унеможливлювала проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а отже суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд погоджується з висновком судді суду першої інстанції про доведеність відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколів. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Враховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Конюшка Дениса Борисовича залишити без задоволення.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА