Справа № 452/1272/25 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 33/811/1836/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Щербана Миколи Ярославовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 6 квітня 2025 року о 00.55 год в м. Самбір по вул. Івана Франка, 102 Львівської області, керуючи скутером марки «RAGING», без номерного знаку, порушив пункт 2.9(а) ПДР України, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, 0,52 проміле, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того ОСОБА_1 , 6 квітня 2025 року о 01.30 год. в м. Самбір по вул. Івана Франка, 47А Львівської області, керуючи скутером марки «RAGING», порушив пункт 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2025 року, оскільки копію рішення він отримав 10 листопада 2025 року.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та суперечить вимогам Конституції України та КУпАП, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не надано оцінки доказам, долученим до матеріалів справи та обставинам справи.

Наголошує, що працівники поліції безпідставно та безпричинно зупинили скутер «RAGING» під його керуванням, оскільки він не порушував ПДР України. Працівниками поліції належним чином не зафіксовано його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, не роз`яснення йому прав та обов`язків, порушено право на захист.

Зазначає, що він повідомляв патрульних, що не вживав наркотичних та алкогольних напоїв, в нього не було ознак сп`яніння, його поведінка була спокійна та адекватна, він виконував всі розпорядження працівників поліції.

Наголошує, що відеозапис, долучений до матеріалів справи не вівся безперервно, окрім того йому не було вручено другого примірника протоколу, а рапорт працівників поліції є неналежним доказом.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності участі в розгляді справи не приймав, копію оскаржуваної постанови отримав 10 листопада 2025 року, а виготовлення апеляційної скарги потребує значного часу, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №292169 від 6 квітня 2025 року (а.с. 3), з якого встановлено, що ОСОБА_1 6 квітня 2025 року о 1 год. 30 хв. керував скутером марки «RAGING» з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

-інформацією з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №292121 від 6 квітня 2025 року (а.с. 16) з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 6 квітня 2025 року о 00 год. 55 хв., керував скутером марки «RAGING», у стані алкогольного сп`яніння, 0,52 проміле;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager 6820» він відмовився;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), відповідно до якого водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП СМР «Самбірська ЦРЛ», у зв`язку із тим, що у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від огляду він відмовився;

-рапортом молодшого лейтенанта поліції Ярослава Сушка (а.с. 8), з якого встановлено, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб «RAGING» під керуванням ОСОБА_1 , 6 квітня 2025 року о 1 год. 30 хв., під час опитування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі від якого він відмовився;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 14), з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка розмова, тремтіння пальців рук), у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,52 проміле, з результатом водій погодився, що підтвердив своїм підписом;

-роздруківкою приладу «Drager 6820» (а.с. 15), з якої встановлено, що огляд було проведено о 1 год. 1 хв. 5 квітня 2025 року, результат 0, 52 проміле, з результатом водій ознайомлений, що підтвердив своїм підписом;

-рапортом старшого сержанта поліції Володимира Якима (а.с. 17), з якого встановлено, що працівниками поліції виявлено скутер «RAGING» під керуванням ОСОБА_1 , 6 квітня 2025 року о 00 год. 55 хв., під час дії комендантської години, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду 0,52 проміле.

-відеозаписами, долученими до матеріалів справи, які досліджено судом апеляційної інстанції, на яких зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «RAGING» під керуванням ОСОБА_1 , під час дії комендантської години, опитування водія під час якого в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Під час першої зупинки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат 0,52 проміле, зазначав, що вживав пиво, під час повторної зупинки водій поводив себе агресивно та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. На підставі чого патрульні повідомили йому, що на нього будуть складено протоколи про адміністративне правопорушення, ознайомили його з адміністративними матеріалами, відсторонили від керування.

Твердження апелянта, що працівники поліції безпідставно зупинили скутер «RAGING» під його керуванням, апеляційний суд відхиляє, оскільки на час скоєння адміністративного правопорушення, діяла комендантська година.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Наказом голови ОСОБА_2 від 25 лютого 2022 року, з наступними змінами, запроваджено комендантську годину на території Львівської області з 00 до 5 год.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів судової справи, ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції 6 квітня 2025 року о 00 год. 55 хв. та 1 год. 30 хв.. в період дії комендантської години.

Аргументи апелянта, що працівниками поліції належним чином не зафіксовано його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, не роз`яснення прав та обов`язків, порушено право на захист, апеляційний суд розцінює критично, оскільки в діях працівників поліції відсутні порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог ст. 266 КУпАП.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Покликання апелянта на те, що він повідомляв патрульних, що не вживав наркотичних та алкогольних речовин, в нього не було ознак сп`яніння, його поведінка була спокійна та адекватна, він виконував всі розпорядження працівників поліції, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки у водія було виявлено 0,52 проміле алкоголю, окрім того він погодився з результатом приладу «Драгер», що підтвердив своїм підписом.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення

За таких обставин, суд вважає, що доводи апелянта неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 №292169 та ЕПР1 №292121від 6 квітня 2025 року (а.с. 3, 16),а саме опитування водія, процедуру проходження огляду на стан сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що рапорт працівників поліції є неналежним доказом, не ґрунтується на вимогах закону. Рапорт складений уповноваженими службовими особами під час виконання ними службових обов`язків, містить відомості про безпосередньо сприйняті ними обставини події та відповідно до ст. 251 КУпАП може використовуватися як джерело доказів у справі про адміністративне правопорушення. Сам по собі рапорт не є єдиним доказом вини особи, однак у сукупності з іншими матеріалами справи він підтверджує фактичні обставини правопорушення.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2025 року

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.