Дата документу Справа № 317/2522/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2522/25 Головуючий в 1 інст. Мінгазов Р.В.
Провадження №33/807/811/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Михайлова Д.М., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Михайлова Д.М. на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 10 травня 2025 року о 12 год. 42 хв. ОСОБА_1 в Запорізькому районі на трасі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, 475 км., керував автомобілем Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом Alcotest Drager 6820, результат - 0,67%. Від керування відсторонений. Чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Михайлов Д.М. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що копію повного тексту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 та його захисник не отримували, тому останні не обізнані з мотивами прийняття судом вказаного судового рішення.

В уточненій апеляційній скарзі, яку подано захисником-адвокатом Михайловим Д.О. через систему «Електронний суд» 11 грудня 2025 року, яка надійшла безпосередньо до суду апеляційної інстанції 12 грудня 2025 року (вх.№18286), захисник адвокат Михайлов Д.М. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події у справі про адміністративне правопорушення.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст 130 КУпАП, не дотримався.

Суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та не відповідають фактичним обставинам справи.

10 травня 2025 року ОСОБА_1 в м. Запоріжжя впродовж години працівниками поліції було зупинено два рази, при цьому після зупинення в перший раз він не був відсторонений від керування транспортним засобом, що фактично свідчить про провокацію нового порушення з боку працівників поліції

Так, з постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2025 року (справа №332/2681/25 суддя Яцун О.С.) слідує, що вперше поліція зупинила ОСОБА_1 10.05.2025 р. о 11 год. 01 хв. в м. Запоріжжя на вул. Скворцова, і за керування автомобілем Opel Astra номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння склала протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За даним фактом судом притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 17000 грн з позбавлення права керування на 1 рік.

Далі, цього ж дня, менше ніж через годину після першої зупинки, а саме о 12 годині 42 хвилині поліція знову зупинила ОСОБА_1 на тому ж автомобілі і за керування автомобілем Opel Astra номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння склала протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апелянт зазначає, що перший протокол за ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 було складено працівниками поліції у м.Запоріжжя, якими встановлено факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Разом з тим, зазначені працівники поліції не виконали покладений на них законом обов`язок відсторонити водія від керування та забезпечити доставку автомобіля на спеціальний майданчик.

За таких обставин, продовження ОСОБА_1 руху в напрямку виїзду з м.Запоріжжя і складання на нього через годину другого протоколу за ст.130 КУпАП стало можливим саме внаслідок бездіяльності поліції, яка, замість усунення небезпеки для дорожнього руху, фактично створила умови для повторного фіксування аналогічного правопорушення.

Така поведінка працівників поліції суперечить превентивній меті адміністративної відповідальності та набуває ознак провокації (пастки), коли дії органу влади не спрямовані на попередження правопорушення, а навпаки на його штучне відтворення з метою повторного переслідування особи.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, захисник останнього - адвокат Михайлов Д.М. зазначив про обізнаність ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання, підтвердив про можливість розгляду справи апеляційним судом за відсутності ОСОБА_1 , узгодженість правової позиції між ним та ОСОБА_1 .

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Михайлова Д.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи убачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №325931 від 10 травня 2025 року; карткою обліку адміністративного правопорушення; рапортом інспектора взводу №1 роти№1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Башинського М., в якому, окрім іншого, зазначено про те, що на стаціонарному посту БП під час проведення фільтраційних заходів 10 травня 2025 року о 12:42 годині ОСОБА_1 в Запорізькому районі керував автомобілем Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом Alcotest Drager 6820, результат - 0,67%, з результатом згоден, від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, про повторність попереджений; довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Боршош Н.; роздруківкою з приладу Alcotest 6820 щодо ОСОБА_1 результат тесту:0,67%о; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою технічного засобу «Alcotest Drager 6820»; відеозаписом події.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Разом з тим, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Так, твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом після складання протоколу у справі № 332/2681/25, спростовується документами, доданими до самої апеляційної скарги. Зокрема, як убачається з копії протоколу серії ЕПР №325833 від 10 травня 2025 року, 10 травня 2025 року о 11 годині 01 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул.Скворцова у м.Запоріжжі, керував автомобілем Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом Alcotest Drager 6820, результат - 0,92%, тест номер 3001, від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР. Зі змістом даного протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується його власноручним підписом, копію зазначеного протоколу отримав.

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що у даному випадку мало місце підбурювання з боку поліцейських, є надуманими. Крім того, даних про те, що після оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 дозволено керувати автомобілем, в матеріалах справи немає, проте, містяться дані про відсторонення останнього від керування транспортним засобом і про те, що про повторність останній попереджений. Даних про те, що стороною захисту були оскаржені дії працівників поліції, матеріали справи не містять.

Практика Верховного Суду, на яку посилається захисник в апеляційній скарзі, стосується іншої справи та іншої правової ситуації.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Михайлова Д.М. залишити без задоволення.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 18 червня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева