КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/5260/2025
Справа № 362/1828/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Приходька Сергія Володимировича на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2025 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою суду, 05 березня 2025 року о 15:51 год. в Київській області в смт. Глеваха по вул. Київська водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Кіа», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, але від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в порушення вимог пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Не погоджуючись із постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Приходько С.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з порушенням норм процесуального права і без дотримання норм матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що патрульні поліцейські повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки його автомобіля, оскільки зупинки як такої не відбулося: патрульні поліцейські їхали на службовому автомобілі вслід за автомобілем ОСОБА_1 і, не вмикаючи синьо-червоні проблискові вогні, припаркувалися поряд. Матеріали справи підтверджують той факт, що в порушення частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські не повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначених цією статтею.

Апелянт стверджує, що у відповідь на запитання поліцейського про те, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, останній відповів, що не вживав. Після цього поліцейський дійшов висновку, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Натомість, висновок суду про належність до виключної компетенції поліцейського первинного встановлення наявності чи відсутності ознак сп`яніння, тобто суб`єктивне припущення службової особи про перебування водія у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності в особи ознак сп`яніння, є необґрунтованим, оскільки завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні частини першої статті 245 КУпАП є повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і її вирішення у точній відповідності із законом, що має принципову різницю.

Вказує на те, що при огляді ОСОБА_1 не було дотримано методику проведення огляду на стан сп`яніння, яка регламентується Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, оскільки фактично поліцейськими не було виявлено жодної ознаки, наведеної в пунктах 3 і 4 розділу І цієї Інструкції.

Звертає увагу, що у протоколі містяться недостовірні дані про ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 (різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, відсутність реакції зіниць очей на світло), оскільки на відеозаписі фіксації стверджувального поліцейськими правопорушення не вбачається жодної зміни кольору обличчя ОСОБА_1 , як і тремтіння рук. Процес оголошення змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 фіксував на власний мобільний телефон, його руки були максимально наближені до нагрудної камери поліцейського і жодного тремтіння рук не було; тест реакції зіниць очей на світло ніхто не проводив. Тож за наведених обставин не існувало підстав для проведення перевірки ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки вони не виявили жодної з ознак сп`яніння.

Стверджує, що отримані патрульними поліцейськими під час фіксації докази є недопустимими з тих підстав, що ОСОБА_1 не повідомили про порядок огляду на стан сп`яніння, свідків при проведенні огляду не залучали; поліцейські або особи, щодо неупередженості яких виникають сумніви, не можуть бути свідками.

Зазначає, що наявними відеозаписами підтверджується факт того, що ОСОБА_1 не відмовлявся під перевірки на стан сп`яніння на місці, проте поліцейські повідомили, що в них немає необхідних приладів для такої перевірки, у зв`язку з чим вони запропонували проїхати до закладу охорони здоров`я для проведення перевірки до м. Васильків і не пояснили, чому огляд неможливо провести в закладі охорони здоров`я в селищі Глеваха.

Зауважує, що відеозапис є недопустимим доказом на тій підставі, що він двічі переривається, що становить порушення пункту 6 розділу ІІ Інструкції № 1452/735.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від адвоката Приходька С.В. 18.12.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 березня 2025 р. серії ДПР1 № 262968, 05 березня 2025 року о 15:51 год. в Київській області в смт. Глеваха по вул. Київська водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Кіа», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, але від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в порушення вимог пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, за що частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою - поліцейським відділення поліції № 3 (с. Данилівка) Фастівського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Пархоменком В.Л.

Від підпису та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що зазначено працівником поліції у протоколі.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 05 березня 2025 року о 16:05 год., в результаті огляду, проведеного поліцейським, було виявлено наступні ознаки сп`яніння: різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; виражене тремтіння пальців рук; зміна очей, не реагують на світло.

З відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського від 05.03.2025 № 859657 вбачається, що патрульний поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння (на відеозаписі 15:57:05 год.; 16:04:11-16:04:21 год.), на пропозицію поліцейського від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився (на відеозаписі 15:57:27 год.; 16:04:23;16:04:33 год.).

Дослідивши вищенаведені матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всі законні вимоги щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , порушень Інструкції № 1452/735 з переглянутого відеозапису виявлено не було, у зв`язку із виявленням у водія ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 двічі пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 категорично відмовлявся їхати з працівниками поліції до закладу охорони здоров`я.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння, який свідчить про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці водія на стан сп`яніння, а водій відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Враховуючи вищенаведене в сукупності досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, зафіксовано, що працівники поліції неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 категорично відмовився від огляду, що і стало підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відеозаписом подій, наявними в матеріалах справи, чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП та є належним та допустимим доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що на відеозаписі нагрудної камери патрульного поліцейського не вбачається жодної зміни кольору обличчя ОСОБА_1 , як і тремтіння рук, то суд апеляційної інстанції їх відхиляє.

Зміст диспозиції частини першої статті 130 КУпАП вказує на те, що адміністративне правопорушення вважається вчиненим з моменту відмови водія від огляду на стан сп`яніння, незалежно від того, чи дійсно відповідна особа перебувала в стані сп`яніння.

Згідно з п. 1 Розділу 1 Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Зважаючи на те, що підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення слугувала обставина відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування в цьому стані, склад адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП утворився з моменту першої його відмови від проходження цього огляду (на відеозаписі 15:57:27 год.).

Доводи апеляційної скарги про те, що при фіксації поліцейськими адміністративного правопорушення не було залучено свідків, є безпідставними, враховуючи наступне.

Законом України від 16 лютого 2021 р. № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17 березня 2021 року, до ч. 2 ст. 266 КУпАП, яка врегульовувала процедуру огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внесено зміни. Зокрема, якщо в попередній редакції присутність двох свідків під час огляду була обов`язковою, то в діючій редакції ч. 2 ст. 266 КУпАП достатньо відеозапису, і лише в разі неможливості застосування відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться у присутності не менше двох свідків у разі неможливості застосування технічного засобу відеозапису.

В даному випадку, із урахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, присутність свідків не є обов`язковою, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, що на неодноразову пропозицію патрульного поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився (на відеозаписі 15:57:27 год.; 16:04:23; 16:04:33 год.).

Посилання апелянта на ту обставину, що на місці зупинки він згоден був пройти огляд, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки працівниками поліції неодноразово було роз`яснено водію, що огляд на стан наркотичного сп`яніння може бути проведено виключно в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Доводи апелянта на порушення патрульними поліцейськими положень Інструкції № 1026, оскільки відеозапис не проводився безперервно з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції до завершення відеозйомки, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки предметом доказування є обставини, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, - керування транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння, та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом в закладі охорони здоров`я. Тоді як весь період виконання поліцейськими своїх повноважень не має вирішального значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, доводи правопорушника спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 262968 від 05.03.2025 року, відеозаписом, що є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - за відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, висновків суду не спростовують та не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вбачається.

З урахуванням викладеного, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Приходька С.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Приходька Сергія Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук