ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1830/25

Провадження № 3/568/1048/25

23 грудня 2025 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 472668 від 03.10.2025, водій ОСОБА_1 03.10.2025 р. о 22 год. 03 хв. в с. Теслугів, вул. І. Хейла, Дубенського району Рівненської області, керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager «Алкотест 6820», відповідно до якого було виявлено наявність парів алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 в розмірі 0.81 проміле, чим порушив п. 2.9 А ПДР України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, вказавши, що просив щоб працівники поліції завезли його до медичного закладу, оскільки з результатом огляду на місці він був не згідний. Працівники поліції проігнорували його прохання, запевнивши, що відповідальність буде лише за ч.5 ст. 121 КУпАП. Алкоголю в той день не вживав.

Його представник адвокат Прядун О.М. у судовому засідання просив справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки відеозапис з місця події долучений працівниками поліції не прослуховується, а тому не можливо встановити всі обставини справи. Так, з наданого відео вбачається, що сам процес проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці належним чином не зафіксований, не було видно як перевірявся прилад Драгер перед застосуванням, чи перевірявся мундштук на предмет цілісності, не було зафіксовано результати огляду на бодікамеру. Також, з відео не вбачається, чи погодився ОСОБА_1 з результатами огляду і чи не бажав пройти огляд у медичному закладі. Вказує, що ОСОБА_1 не погодився з результатом тесту і просив провести огляд у медичному закладі, але працівниками поліції дане прохання було проігнороване, однак у направленні вказано, що останнього було начебто доставлено до медичного закладу, що свідчить про те, що розмова про проходження огляду в медичному закладі велась. Також зазначив, що на відео ознаки сп`яніння, які були названі поліцейськими ОСОБА_1 не вбачаються, останній вів себе адекватно, тремтіння пальців рук та зміна забарвлення шкірного покриву обличчя відсутні, розмова спокійна, не збуджений, а тому вважає, що підстав проводити огляд поліцейські не мали.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, адвоката Прядуна О.М., дослідивши матеріали справи та диски з відеозаписом події, суддя приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП працівники поліції зазначили, що ОСОБА_1 03.10.2025 р. о 22 год. 03 хв. в с. Теслугів, вул. І. Хейла, Дубенського району Рівненської області, керував транспортним засобом, Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, до матеріалів було долучено результат тесту Драгера, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я, витяг з адмінпрактики про винесення відносно ОСОБА_1 постанови серія ЕНА №5680138від 03.10.2025р. про притягнення до адміністративної відповідальності з ч.5 ст. 121 КУпАП та відеозапис з камери працівників поліції.

Однак суд вважає, що вищенаведені докази не можна вважати допустимими, достатніми, належними та такими, що доводять вину ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Так, згідно долучених працівниками поліції та оглянутих судом відеозаписів не можливо встановити усі обставини справи, оскільки відеозапис не відтворює звук. Відеозапис зі звуком має лише місце щодо зупинки транспортного засобу, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння, продуття Драгера. При цьому ОСОБА_1 заперечив вживання алкогольних напоїв. Всі подальші дії, зафіксовані на відео, звук не відтворюють. Сам процес проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці фактично не зафіксований. З відео неможливо встановити чи погодився ОСОБА_1 з результатом огляду та чи виявив останній бажання поїхати до медичного закладу для проведення огляду. З відео неможливо встановити правильність та послідовність дій щодо проведення огляду, що є визначальним доказом у розгляді зазначеної категорії справ.

Відповідно до ст. 7 КУпАП кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа, яка скоїла правопорушення, відповідно до вимог ч.1 ст. 8 КУпАП підлягає відповідальності на підставі закону, діючого в час і по місцю здійснення правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

За змістом статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, докази які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 не можуть вважатися допустимими та такими, що доводять наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому справу необхідно закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130,221,247,251,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 та КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Делалова