ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9215/25
провадження № 3/753/4011/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 20.04.2025 року о 20 год. 40 хв., рухаючись по пров. Тростянецький, 3 у м. Києві, керував мотоциклом марки «Suzuki Djebel», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мазур М.В. просив про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що в матеріалах справи немає ні підтвердження факту зупинення транспортного засобу, ні факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом. Наголошував на тому, що оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження того, що в присутності двох свідків працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у суду відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, працівниками поліції не було забезпечено право на захист.

Заслухавши пояснення сторони захисту, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

При цьому згідно п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

За наведених обставин вважаю, що у працівників поліції були наявні передбачені законом підстави для проведення у ОСОБА_1 відповідного огляду на стан сп`яніння, про що працівник поліції і зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із відтвореного в судовому засіданні відеозапису вбачається, що екіпаж поліції рухається на службовому автомобілі з увімкненими проблисковими маячками та звуковим сигналом сирени. ОСОБА_1 порушивши правила обгону, був переслідуваний вказаними працівниками поліції. В подальшому при спробі втечі, упав з мотоцикла (що видно з відеозапису 20:57:44 год.) та був затриманий із застосування спеціальних засобів - кайданок. На запитання поліцейського про причини втечі, повідомив, що вживав алкоголь (20:40 год.). Крім того, факт своєї вини визнав, підтвердив, що розуміє порушення ним ПДР України (20:45:39). Також звертався до інспекторів УПП в м. Києві ДПП з проханням відпустити, бо йому дуже важливе його право на керування транспортними засобами. Більше того, працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», припускаючи, що він може не показати більше дозволеної норми в розмірі 0,2 проміле, на що сам ОСОБА_1 зазначив, що буде більше. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти у встановленому законом порядку відповідний огляд, у зв`язку з підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що останній відмовився (21:00:17 год.). Після чого було запропоновано пройти відповідний огляд, у медичному закладі, однак ОСОБА_1 також відмовився.

Посилання сторони захисту на відсутність належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також відсутність відео фіксації зупинки ОСОБА_1 , у зв`язку з чим відсутній такий елемент складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом, є неспроможним, оскільки з відеозапису боді-камери, долученого до матеріалі справи, вбачається переслідування працівниками поліції порушника. Після адміністративного затримання ОСОБА_1 наявний фрагмент відеозапису (20:45:39) на якому сам ОСОБА_1 не заперечує факт вчинення ним інкримінованого йому правопорушення. Також в момент затримання ОСОБА_1 був одягнутий в шолом, що в свою чергу на переконання суду також свідчить про керування ним транспортним засобом.

Твердження адвоката Мазура М.В. про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з незалученням свідків, враховуючи факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 4. постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 року «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також п. 6 розділ ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Суд вважає за необхідне відзначити, що чинним законодавством України не передбачено порядок фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, враховуючи аналогію закону та долучення до матеріалів справи відеозапису з боді-камери, працівниками поліції було дотримано вищенаведених вимог, будь-яких порушень та перевищення службових обов`язків останніми в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, адвокат Мазур М.В. в судовому засіданні наголошував на тому, що працівниками поліції було порушено право на захист ОСОБА_1 , незважаючи на прохання останнього про забезпечення участі адвоката. Разом з тим такі доводи спростовуються відеозаписом з боді-камери, переглянутим в судовому засіданні. Зокрема, о 21:02:52 год. працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 надання безоплатної правової допомоги, на що останній погодився. Після чого, молодший лейтенант поліції УПП в м. Києві ДПП зателефонував до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (21:06:39 год.) чим забезпечив ОСОБА_1 право на захист. Разом з тим, суд наголошує, що очікування прибуття захисника на місце події при складанні протоколу про адміністративне правопорушення чинним законодавством не передбачено, при цьому розгляд справи проведено за участі захисника Матківського І.О.

Крім того, відповідно до ч. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з розписки долученої до матеріалів справи ОСОБА_1 підтвердив факт відсторонення його від керування транспортним засобом марки «SuzukiDjebel», д.н.з. НОМЕР_1 на одну добу, який знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Тростянецький, 3 і який передано власниці - ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням вимог п. 2.5 ПДР, та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суттєвих порушень, які би вказували на недопустимість доказів у даній справі, а також могли вплинути на висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, не встановлено.

Сукупність викладених доказів, що були ретельно досліджені в ході судового розгляду, дають безсумнівні підстави зробити висновок про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі,а позиція щодо невизнання вини є обраною стратегією захисту з метою уникнути ОСОБА_1 відповідальності за скоєне.

Враховуючи особу правопорушника, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Відповідно до вимог ст. ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження або внесення подання - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя