Справа № 346/2536/22
Провадження № 33/4808/4/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Гринів Я.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Гринів Яни Василівни, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 02 липня 2022 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_1 в м. Коломия, по вул. Січових Стрільців, керував транспортним засобом марки «BMW 520» д.н.з. « НОМЕР_1 », перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції такою, що винесена невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що відеозапис є не безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Також вказує, що працівник поліції не повідомив водія транспортного засобу про те, що ведеться відеозапис, здійснив несанкціонований обшук транспортного засобу водія. Звертає увагу, що відбувався саме обшук, а не огляд, адже працівники поліції не запитали ОСОБА_1 , чи надає він згоду на проведення дій такого характеру, здійснили такі дії особисто та не повідомили, з якою метою таке проводиться. Після перевірки документів працівник поліції запропонував водієві пройти перевірку на стан наркотичного сп`яніння, не пояснивши водієві підстав.

Вказує, що працівниками поліції в рапортах вказано ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: «звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів». Проте, жодна з вказаних ознак не знаходить своє підтвердження із наданого суду відеозапису з місця зупинки транспортного засобу, тобто, такі ознаки є видуманими, всі подальші дії працівників поліції є незаконними, а рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також зазначає, що працівники поліції усно запропонували пройти огляд в медичному закладі проте проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. I лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Оскільки, ОСОБА_1 , не було вручено письмового направлення на проходження огляду в медичному закладі, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 відсутні.

Звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій керував транспортним засобом з «явними ознаками наркотичного сп`яніння», а не «в стані наркотичного сп`яніння», як визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП та в п. 2. 9 а ПДР. Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2.9 ПДР. Тому відповідальність водія за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП виключається.

Наголошує, що було подано заяву про зупинення провадження по справі, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 , призваний по мобілізації в військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , що підтверджується доданою до матеріалів справи довідки від 14 грудня 2022 року №3433. Враховуючи те, що ОСОБА_1 , бажав особисто бути присутнім під час розгляду справи та надати свої пояснення, вважаю, що справу не можливо розглянути за відсутності ОСОБА_1 з метою не порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адвокат Гринів Я.В. з`явилася в судове засідання апеляційного суду. Їй роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Заявила клопотання про зупинення апеляційного розгляду у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі, та просила задовольнити апеляційну скаргу.

В задоволенні клопотання про зупинення апеляційного провадження необхідно відмовити, оскільки законодавством не передбачено зупинення апеляційного провадження у вказаній категорії справ.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в Івано-Франківському апеляційному суді, оскільки він залучив адвоката, який представляє його інтереси в суді, а тому вважаю, що у даному випадку не порушено право на захист.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

В матеріалах справи наявні докази повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи у суді, а саме 19 липня 2022 року, 13 вересня 2022 року, 07 жовтня 2022 року, 11 листопада 2022 року, 29 листопада 2022 року, 19 грудня 2022 року, 27 грудня 2022 року, 13 січня 2023 року, 31 січня 2023 року, 08 лютого 2023 року, 16 лютого 2023 року, 01 березня 2023 року шляхом відправки судових повісток (а.с. 11, 20, 21, 24, 27, 36, 37, 38, 40, 41, 45, 46). Разом з тим ним було подано заяву про зупинення провадження по справі (а.с. 48-49). Проте суд заяву про зупинення провадження не задовольнив і розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 ..

В матеріалах справи наявні документи, які підтверджують, що ОСОБА_1 на час розгляду справи 16 березня 2023 року був призваний по мобілізації у Збройні Сили України і з 20 листопада 2022 року перебував на військовій службі.

Таким чином суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання без поважних причин, будучи належним чином повідомлений про дату і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, що є порушенням права на захист та є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового.

Дослідивши матеріали справи, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 будучи особою, яка керує транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за наступних обставин: 02 липня 2022 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_1 в м. Коломия, по вул. Січових Стрільців, керував транспортним засобом марки «BMW 520» д.н.з. « НОМЕР_1 », перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Такий висновок підтверджується сукупністю доказів про справі а саме протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписами.

Так, розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 липня 2022 року серії ААД № 125886 (а.с. 1) 02 липня 2022 року о 22 год. 10 хв. в м. Коломия, по вул. Січовиї Стрільців водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 520» д.н.з. « НОМЕР_1 »з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП Коломийсього РВП сержантом поліції Будейчуком М.М. з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП підписаний ним, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 підписав протокол та дав пояснення, що відмовляється від освідчення на факт вживання наркотиків, оскільки немає часу.

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

Виклад обставин в протоколі цілком відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

В протоколі зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, а саме, що він відмовився.

Твердження апелянта про те, що склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2.9 ПДР, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій керував транспортним засобом з «явними ознаками наркотичного сп`яніння», а не «в стані наркотичного сп`яніння» не впливає на висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 , оскільки складені процесуальні документи фіксують факт відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а саме це, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху ставиться у вину ОСОБА_1 .

Також не впливає на висновки суду, щодо доведеності вини ОСОБА_1 і твердження апелянта про те, що працівник поліції не повідомив водія транспортного засобу про те, що ведеться відеозапис і здійснив несанкціонований обшук транспортного засобу водія та після перевірки документів працівник поліції запропонував водієві пройти перевірку на стан наркотичного сп`яніння не пояснивши водієві підстав.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Коломийської ЦРЛ» КМР (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки сп`яніння порушення мови, порушення координації рухів, звужені зіниці очей, що не реагують на світло.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 , не було вручено письмового направлення на проходження огляду в медичному закладі, то підстави для притягнення його до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні не є слушним, оскільки водій не доставлявся у медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, бо відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі, а направлення лише фіксує факт такої відмови.

В рапорті від 02 липня 2022 року (а.с. 4) поліцейський СРПП ВП Коломийсього РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержант поліції Микола Будейчук та в рапорті від 02 липня 2022 року (а.с. 5) інспектор СРПП ВП Коломийсього РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержант поліції Назар Мельничук, доповідають начальнику про те, що 02 липня 2022 року близько 22 год. 10 хв. здійснювали патрулювання в м. Коломия, по вул. Січових Стрільців. де було помічено транспортний засіб марки «BMW 520» д.н.з. « НОМЕР_1 » здійснював рух у темну пору доби, у транспортному засобі не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п. 31. 4.3.в. ПДР України, після чого даний транспортний засіб було зупинено та встановлено водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , були помічені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Водієві ОСОБА_1 , на місці події, було запропоновано пройти освідчення на факт вживання наркотичних засобів у Коломийській ЦРЛ на що водій відмовився. У зв`язку з цим було складено адміністративний протокол за статтею 130 КУпАП, а транспортний засіб марки «BMW 520» д.н.з. « НОМЕР_1 » доставлено на майданчик тимчасового затримання.

Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами. Тому твердження апелянта про те, що рапорти не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є слушним.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 6), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події: зафіксовано процес зупинки транспортного засобу марки «BMW 520» д.н.з. « НОМЕР_1 »та спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , оголошення причини зупинки, а саме рух транспортного засобу у якого не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла. Зафіксовано як працівник поліції пропонує водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 погодився. Після цього на прохання працівників поліції ОСОБА_1 показує вміст багажника та салону транспортного засобу. Також працівники поліції перевірили у ОСОБА_1 наявність заборонених речовин чи предметів, які у нього були відсутні. В подальшому на повторне запитання працівників поліції чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, останній відмовився пояснюючи що спішить додому та розуміє наслідки відмови. Після цього працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відеозапис є не безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі не є слушним, оскільки досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Також не є слушним твердження апелянта про те, що працівниками поліції вказано ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: «звужені зіниці очей які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів», проте такі ознаки є видуманими, всі подальші дії працівників поліції є незаконними не є спроможним, оскільки поліцейський фактично виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння і наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані сп`яніння.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що підтверджується змістом відеозаписів, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 4 Розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 мали підстави пропонувати йому пройти огляд.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що у водія ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки сп`яніння запропонували йому пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 спочатку погодився, але в подальшому відмовився від огляду, що стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважаю, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_1 від суду не ухилявся, оскільки був призваний на військову службу по мобілізації і перебуває на військовій службі, вважаю, що підстави для зупинення перебігу строків давності у даному випадку відсутні.

Таким чином оскільки з часу вчинення правопорушення 02 липня 2022 року строк давності, що передбачений ст. 38 КУпАП, а саме ч. 6 один рік з дня його вчинення правопорушення минув, справа підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, без призначення стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гринів Яни Василівни, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2023 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло