ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/5782/25

Провадження № 3/317/2829/2025

22 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Запорізькій області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не відомо, військовослужбовця ЗСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2025 року о 20 год. 28 хв., водій ОСОБА_1 будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом марки «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_1 по трасі «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя» Запорізького району Запорізької області, при цьому не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку під підпис під час складання та вручення протоколу (а.с.1). Крім того, ОСОБА_1 про розгляд судом протоколу було повідомлено шляхом направлення судової повістки на номер мобільного телефону правопорушника через застосунок «Viber», яке останнім отримано, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення (а.с.12), а також шляхом отримання судової повістки під розписку безпосередньо у приміщені суду (а.с.21).

Неявку до суду ОСОБА_1 суд вважає способом захисту ОСОБА_1 з метою ухилення від притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Зважаючи на те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної вимоги розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Враховуючи обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також той факт, що ОСОБА_1 скористався правовою допомогою адвоката Шох К.А., яка в його інтересах має право подати суду пояснення, клопотання та докази у даній справі, чим остання і скористалась, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить ст. 268 КУпАП.

Представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальні - адвокатом Шох К.А. після ознайомлення з матеріалами справи, на електронну адресу суду надіслано до суду письмове повідомлення про припинення повноважень (а.с.22).

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічного дослідивши надані суду докази, суд приходить до переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, кваліфіковане як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами.

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненому ним правопорушенні підтверджується дослідженими судом доказами, наявними в матеріалах справи:

- обставинами викладеними в електронному протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 508351 від 09.11.2025, складеному за обставинами вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, де у п.14 «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення», ОСОБА_1 власноруч зазначено про те, що він пояснень по суті правопорушення немає (а.с.1).

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, в якому належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3703242 від 21.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з призначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. (а.с.3);

- рапортом поліцейського УПП в Запорізькій області ДПП від 09.11.2025 в якому викладені фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с.4);

- довідкою адмінпрактики УПП в Запорізькій області ДПП щодо повторності вчинених правопорушень, відповідно до якої, згідно з базою даних «Адмінпрактика» ІТС ІПНП зафіксоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме 21.12.2024 р. винесено постанову серії ЕНА № 3703242 за ч. 2 ст. 126 КУпАП з призначенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.5);

- архівом вчинених ОСОБА_1 правопорушень (а.с.7);

- відеозаписами, які містяться на DVD-диску, що долучений до матеріалів справ, на яких зафіксовані обставини вчиненого правопорушення, а саме факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (а.с.8).

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані події правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 не було дотримано. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

Суд зазначає, що суб`єктом правопорушення за статтею 126 КУпАП є саме водії транспортних засобів, які відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України керують ними, маючи посвідчення водія відповідної категорії, або які навчають керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується відеозаписами, з яких вбачається, що саме він керував даним транспортним засобом, що також не заперечується самим ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину порушення пункту п.2.1 «а» ПДР України, якою визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за що він повинен понести адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У ч. 2 ст. 33 КУАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч. 5 ст. 126 КУАП є безальтернативною санкцією за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а ч. 2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , якого потягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення ПДР України, що характеризує ОСОБА_1 , як особу схильну до вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, в порушення ПДР України, керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії, характер правопорушення, ступінь його провини, суд приходить до переконливого висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 (зі змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19.12.2008) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати стягнення як додаткове у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи, те що, в матеріалах справи наявна інформація про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія (а.с.5), то до нього неможливо застосувати поряд зі штрафом додаткове стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд не застосовує до ОСОБА_1 стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять доказів належності йому на праві приватної власності транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 23, 33, 40-1, 126, 245, 251, 252, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не відомо, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., який має бути сплачений порушником в прибуток держави за наступними реквізитами: (Одержувач коштів: ГУК у Зап. обл/Запорізька обл/21081300, код отримувача: 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA 0008001, код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»), без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

У разі несплати добровільно суми штрафу в строк 15 діб з дати набрання чинності постановою, на підставі ст. 308 КУпАП штраф стягується в примусовому порядку у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не відомо, на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок., який має бути сплачений порушником в прибуток держави за наступними реквізитами: (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя Д.О. Каряка