Справа № 570/3243/25
Номер провадження 3/570/1445/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Гладишева Х.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , особу встановлено за посвідченням водія НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебувають матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Русвіна Андрія Павловича, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ОСОБА_1 ) за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №375000 від 28.06.2025, 28.06.2025 близько 10 год. 43 хв. в с.Зоря, вул. Жовтнева, 8 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 з явним ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager 6810, а також проведення такого огляду в лікувальному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Дремлюги Юрія Сергійовича (далі - адвокат Дремлюга Ю.С.) 16.07.2025 надійшла заява, в якій останній просить суд надати матеріали справи №570/3244/25 для ознайомлення та зняття фотокопій з документів.

Разом з тим, представником ОСОБА_1 - адвокатом Дремлюгою Ю.С. подано до суду пояснення (заперечення) на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №375000 від 28.06.2025. У даних поясненнях просить суд провадження у справі №570/3243/25 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Звернув увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом. Так, з відео бодікамери вбачається, що поліцейські підійшли до транспортного засобу, який був в нерухомому стані та знаходився на автомийці. Таким чином, зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про керування ОСОБА_1 транспортним засобом не відповідає дійсності. Наголосив на тому, що оскільки транспортний засіб не був зупинений працівниками поліції у останніх не було жодних законних підстав проводити ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння. Отже, зазначення працівниками поліції у протоколі про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності, оскільки відсутній факт зупинки.

Крім того, в п. 10 протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що фіксація здійснювалася на технічний засіб відеозапису ВК007, однак до матеріалів справи відео із вказаного технічного запису долучено не було. А тому, вважає, що відео із позначкою "00000-000000" не є належним доказом, оскільки останнє не зазначено в протоколі.

Поліцейським акт огляду на стан сп`яніння протягом спілкування з ОСОБА_1 не складався та на підпис не надавався, та відповідно другий примірник не вручався. Так, згідно відеозапису поліцейський об 11:56:00 надав ОСОБА_1 лише протоколи про адміністративні правопорушення та зобов`язання не керувати транспортним засобом, інші документи на підпис не надавалися. Вважає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28.06.2025 складався вже після вручення протоколу про адміністративне правопорушення. Водночас, факт відмови від отримання акту ОСОБА_1 в ньому не зафіксований. Направлення на огляд водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.06.2025 також складено з порушенням норм законодавства. Звернув увагу суду на те, що з відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є звичайною, жодних з вказаних в протоколі ознак не прослідковується, що свідчить про відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, підсумовуючи викладене, ствердив, що матеріали справи адміністративного правопорушення складені відносно ОСОБА_1 містять ряд розбіжностей, складені з порушенням норм законодавства, відсутні докази керування транспортним засобом. Відтак, у матеріалах справи присутні обґрунтовані сумніви щодо встановлення факту порушенням ОСОБА_1 і такі сумніви відповідно до ст.62 Конституції України слід тлумачити на користь останнього.

09.12.2025 представником ОСОБА_1 - адвокатом Дремлюгою Ю.С. подано до суду додаткові пояснення (заперечення) на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №375000 від 28.06.2025, у яких вказав, що поліцейськими не було здійснено відео фіксацію обставин складання адміністративних матеріалів, а саме протоколу, направлення на огляд водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Дремлюга Ю.С. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали. При цьому, від представника ОСОБА_1 - адвоката Дремлюги Ю.С. до суду надійшло клопотання про розгляд справи №570/3243/25, яка призначена на 09.12.2025 о 11:00 без участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Дремлюги Ю.С.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету судового провадження.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що судом надано значний час для реалізації процесуальних прав та вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення, суд вважає, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід розглядати за відсутності вказаної особи та його захисника, та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши наявні відеоматеріали та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, стосовно вчинення якого складено протокол на ОСОБА_1 полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно, суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП є особа яка керує транспортним засобом, а отже обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння, покладається лише на цю особу.

Враховуючи роз`яснення надані в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Під час судового розгляду справи, досліджено відеозапис здійснений на місці події, який не містить повної інформації про події, які мали місце 28.06.2025, вони є суперечливими та містять розбіжності щодо складених матеріалів працівниками поліції, оскільки не містять належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 .

Відеозапис із нагрудних камер працівників поліції розпочинається з 10 год. 35 хв. 28.06.2025 у (10:43 - час правопорушення зазначений в протоколі серії ЕПР1 №375000 від 28.06.2025) поліцейські вже знаходяться біля транспортного засобу, який знаходиться в нерухомому стані на автомийці. О 10 год. 37 хв. дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 повідомила поліцейським, що вона керувала транспортним засобом. Після цього, працівник поліції пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та повідомляє, що буде складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Після чого ОСОБА_1 вкотре заперечив факт керування ним транспортним засобом та просив надати відповідні докази. Крім цього ОСОБА_1 не відсторонений від керування транспортним засобом після складення відносно нього протоколу серії ЕПР1 №375000 від 28.06.2025 та надання уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії, дозволу на керування транспортним засобом, чим засвідчується факт того, що у поліцейського не було для цього підстав.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає та стверджує, що не керував автомобілем.

Поряд з цим, як встановлено судом із відеозапису здійсненого поліцейськими на місці події, саме дружина ОСОБА_2 керувала вказаним транспортним засобом, а відповідно ОСОБА_1 не може бути суб`єктом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно, при відсутності достатніх даних, що особа керувала транспортним засобом, подальше її проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чи відмова від проходження такого огляду, не можуть слугувати підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Отже, враховуючи, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є особа, яка керувала транспортним засобом, а оскільки, виходячи з матеріалів справи, відсутні докази, які б підтверджували сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то в діях останнього відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом" (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" (Korobov V. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини "розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення".

Стандарт доведення "поза розумним сумнівом" означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. "Поза розумним сумнівом" має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення "поза розумним сумнівом" недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №463/1352/16-а (постанова КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а).

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, приходжу до висновку, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшов підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Гладишева Х.В.