П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали інспектора 2 взводу 4 роти батальйону УПП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

за ст. 122-4 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 498934 від 31.10.2025 року вбачається, що 28.10.2025 року о 23 год. 09 хв. в м. Ужгород, по вул. Вузька, 24, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ІВЕКО д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою в наслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме на кабель інтернету та електричний лічильник, після чого самовільно залишив місце пригоди, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 КпАП України.

Згідно вказаного протоколу своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.10 ( а) ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КпАП України.

Дії гр. ОСОБА_1 , кваліфіковані інспектором УПП в Закарпатській області за ст. 122-4 КУпАП України.

В судовому засіданні представник особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 - Митровка Я.В., вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні заперечив. Подав до суду письмові заперечення. Зокрема зазначив, що 28.10.2025 ОСОБА_1 виконував посадові обов`язки водія спеціалізованого транспортного засобу із збору та вивезення побутових відходів ТОВ «АВЕ Ужгород» (д.н.з. НОМЕР_1 ). Хоча по вул. Вузькій у м.Ужгород він проїзжав, однак не бачив ніяких звисаючих кабелів, не здійснював їх пошкодження, не чув ніяких зайвих звуків та тим більше звуків зіткнення, не відчував ніяких ударів чи поштовхів. Не відчули та не бачили і не чули звуків зіткнень і вантажники два члени екіпажу, які перебували в транспортному засобі під час руху по вказаній вулиці.

Вказав, що у матеріалах справи відсутній відеозапис з місця вчинення даної пригоди, хоча потерпіла у своїх поясненнях посилається на наявність відеозапису з камер спостереження.

Вважає, що доказів того, що ОСОБА_1 саме умисно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди у матеріалах справи відсутні.

З посиланням на викладене просив суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

До матеріалів справи також долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_2 , згідно якої остання просила проводити судові засідання без її участі. Зазначила, що завдану шкоду їй компенсовано за рахунок «УЖНЕТ», та «Закарпаття обленерго», претензій немає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до положенняст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно доЗакону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306(із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух`учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 122-4 КУпАП диспозиція статті передбачає залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3 (Б)Правил дорожнього руху).

Відповідно до п.2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a)негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінових йому дій до протоколу крім рапорту поліцейського додано: схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка містить розташування будинку №24 та місця зіткнення, дана схема підписана гр. ОСОБА_2 та працівником поліції; письмові пояснення потерпілої гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 , інших доказів матеріали не містять.

З письмових пояснень потерпілої гр. ОСОБА_2 вбачається, що остання перебуваючи у власному будинку почула шум з вулиці. Після того як вийшла на вулицю побачила, що зі стіни будинку було зірвано електричний лічильник, кабель з інтернетом був обірваний. Вказала, що у цей час 23:08 по вулиці проїжджала велика мусорна машина служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка і вчинила дані пошкодження. Вказала, що доказом є відео з камер спостереження сусідів.

Згідно рапорту інспектора взводу 2 роти ТОР УПП в Закарпатській області Желтов Д. від 29.10.2025 року вбачається, що прибувши на місце виклику за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_2 повідомила, 28.10.2025 року остання вийшовши з свого будинку побачила, що зі стіни будинку було зірвано електричний лічильник, кабель з інтернетом був обірваний. Зазначено, що на наступний день гр. ОСОБА_2 з камер відео спостереження своєї сусідки встановила, що пошкодження було спричинено в результаті проїзду сміттєвозу «АВЕ», д.н.з. НОМЕР_1 , який зі слів заявниці рухався не за маршрутом.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених в рамках справи № 216/5226/16-а(2-а/216/33/17) притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №536/1703/17.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не може обґрунтовувати свої висновки припущеннями, а має виходити із дослідження належних і допустимих доказів, якими підтверджуються чи спростовуються обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

В наданих на розгляд суду матеріалах справи на підтвердження можливої причетності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-44 КУпАП, наявні протокол про адміністративне правопорушення від 31.10.2025 року та письмові пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , схема місця ДТП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

При цьому, письмові пояснення ОСОБА_2 , не містять посилання та вказівку на свідків, які бачили момент вчинення ДТП, не зазначено будь-якої іншої інформації на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Окрім того, слід зазначити, що письмові пояснення ОСОБА_2 містять посилання та вказівку на наявність відеозапису з фактом вчинення ДТП, водночас такий відеозапис до матеріалів справи не долучено.

Суд також враховує письмові покази потерпілої ОСОБА_2 , про те, що вона не була очевидцем ДТП, їй не відомо хто саме перебував за кермом автомобіля в момент ДТП і жоден з очевидців ДТП.

Також суд бере до уваги покази представника особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 , надані ним в судовому засіданні , який вину ОСОБА_1 у вчиненому заперечує у повному обсязі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином , протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був запроваджений поліцейським тільки на підставі не достатньо переконливих, не чітких і не узгоджених між собою показах ОСОБА_2 .

Тобто, згідно змісту даного протоколу встановлено, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП за порушення ПДР України, не знайшла підтвердження.

Таким чином матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено, що саме ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Адміністративна відповідальність за ст. 122 -4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У відповідності до п. 1.10 ПДР України учасником дорожнього руху є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному; дорожня обстановка - це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до п. 1.10 ПДР - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю виключно прямого умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 16.12.2025 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП , за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Отже, відсутні докази причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди та відповідно як наслідок , і залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Виходячи з того, що склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП передбачає необхідність попереднього встановлення складу за ст. 124 КУпАП, суд вважає, що в даному випадку за відсутності постанови суду, яка набрала законної сили за фактом правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, не можливо стверджувати про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, на підтвердження того, що ОСОБА_1 залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний та на спростування наданих ним в судовому засіданні пояснень, матеріали справи не містять.

Виходячи зі змісту ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП України суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, судовий розгляд має провадитися лише в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що направлений до суду матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів.

Такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, суд, враховуючи вищезазначене, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

З наведених обставин вбачається, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 та порушень останнім Правил дорожнього руху України, які б знаходились у прямому причинному зв`язку із залишенням ним на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, що на переконання суду можуть лише свідчити про недоведеність вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про недоведеність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

З досліджених в судовому засіданні доказів неможливо зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 , а тому матеріалами про адміністративне правопорушення не доведено порушення ним Правил дорожнього руху України, що інкримінується йому згідно протоколу, та не вбачається складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в його діях відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальност ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладаєть-ся обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Таким чином, на думку суду відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 -4 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122-4, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подаються до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца