Справа № 746/537/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року

Суддя Срібнянського районного суду Чернігівської області Нагорна Н.Г., при секретарі Марченко О.Ю., за участі особи, яка притягується до адмінстьративної відповідальності ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Чередніченка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Густиня Прилуцького району Чернігівської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2025 року до Срібнянського районного суду Чернігівської області з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшов адміністративний матеріал про порушення ОСОБА_1 частини першої статті 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2025 року серії ЕПР1№ 490971, 22 жовтня 2025 року о 18 год. 19 хв. в селищі Срібне, по вулиці Незалежності, 36, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Джиллі СК», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду 0,73 % проміле. Особа встановлена на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі ПДР України). Відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Справа призначалась до розгляду неодноразово. 27 листопада 2025 року розгляд справи було відкладено до 10 год. 30 хв. 11 грудня 2025 року за клопотанням особи, яка притягується до відповідальності, заявленому в судовому засіданні. ОСОБА_1 висловив бажання скористатись правом на отримання правової допомоги.

11 грудня 2025 року справу відкладено до 15 год. 00 хв. 23 грудня 2025 року за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Чередніченка О.М., у зв`язку з направленням його довірителя саме в цей день для отримання спеціалізованої (профільної) медичної допомоги до лікаря ревматолога Чернігівської обласної лікарні.

19 грудня 2025 року до суду надійшла заява про залучення свідка ОСОБА_2 .

В судове засідання 23 грудня 2025 року з`явились ОСОБА_1 та його представник адвокат Чередніченко О.М.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП не визнав, просив суд закрити провадження у справі з підстав відсутності події та складу правопорушення. Пояснив, що ні в день, коли щодо нього склали протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, ні напередодні алкогольні напої він не вживав.

Просив суд долучити до матеріалів справи його письмові пояснення, у яких він виклав обставини складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

У поясненнях зазначив таке.

22 жовтня 2025 року близько 17 год. 20 хв., після закінчення робочого дня, він разом із ОСОБА_2 виїхали з м. Прилук до Відділення поліції №1 (с-ще Срібне) Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області на прохання військового, який потрапив в дорожньо-транспортну пригоду і транспортний засіб якого знаходився у ВП №1, для з`ясування можливості транспортування такого транспортного засобу за місцем проживання військового, а також для з`ясування необхідних для цього документів.

Близько 18 год. 22 жовтня 2025 року він прибув до ВП №1 і інформацію про нього, як про відвідувача, було записано до Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених. Після розмови з черговими поліцейськими йому надали можливість оглянути транспортний засіб та роз`яснили, що потрібно для того, щоб забрати транспортний засіб.

Після огляду транспортного засобу він виїхав з ВП №1 в напрямку м. Прилуки і під час руху в селищі Срібне керований ним автомобіль зупинили інспектори поліції, які рухались на службовому автомобілі та застосували спеціальні сигнали для зупинки його транспортного засобу.

При цьому, на його думку, жодних порушень ПДР він не вчиняв і підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням у поліцейських взагалі не було.

Частиною першою статті 35 Закону України «Про національну поліцію», визначено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу поліцейським, кожна з яких має чітко визначені критерії.

При цьому такої підстави, як перевірка документів водія, вказана норма закону не містить.

Частиною третьою вказаної статті визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Після зупинки транспортного засобу до ОСОБА_1 підійшла інспектор поліції Сиволожська Ю.О., яка в порушення наведених вимог Закону не повідомила його про причину зупинки транспортного засобу і відразу ж попросила надати для перевірки документи: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс.

Дані обставини підтверджуються доданим до адміністративного матеріалу відеозаписами з портативної камери поліцейської.

Отже, як вказує особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, зупинка транспортного засобу здійснена поліцейськими без законних на те підстав, вичерпний перелік яких міститься в частині першій статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», що свідчить про порушення поліцейськими вимог закону, а зібрані поліцейськими докази за наслідком незаконної зупинки є фактично незаконними та недопустимими.

Водночас будь-які сумніви щодо наявності законних підстав зупинки та способу одержання доказів тлумачаться на користь особи, яку притягують до відповідальності.

Отже, безпідставна зупинка транспортного засобу є підставою для висновку, що всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, зокрема і огляд водія, є неправомірними, а здобуті докази недопустимими.

З цих підстав ОСОБА_1 вважає, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаним допустимим доказом.

Крім наведених підстав щодо недопустимості протоколу та зібраних доказів, ОСОБА_1 звернув увагу суду і на інші, допущені поліцейськими порушення.

Так, після перевірки документів поліцейська поцікавилась, чи не вживав він спиртних напоїв і отримавши відповідь, що не вживав, запитала, чи не проти я пройти тест на Драгер.

Оскільки ОСОБА_1 стверджує, що не вживав спиртних напоїв і перебував в тверезому стані, то погодився пройти огляд. Проте за наслідком його проходження за допомогою спеціального технічного пристрою Драгер за повідомленням інспектора поліції показники склали 0,73 % проміле.

ОСОБА_1 стверджує, що повідомив інспектора поліції про те, що категорично не погоджуюсь з тим, що перебуваю в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не вживав алкогольні напої і мені не зрозуміло, яким чином на спеціальному технічному засобі Драгер показало такі виміри при повній його тверезості.

ОСОБА_1 стверджує, що йому було запропоновано пройти обстеження в лікарні, проте він відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі в селищі Срібне, припускаючи можливість необ`єктивного проведення медичного огляду в цьому ж населеному пункті, де не виключається знайомство, а відтак і упередженість в діях медичних працівників.

ОСОБА_1 стверджує, що пропонував інспектору поліції пройти медичний огляд в медичному закладі, розташованому не в селищі Срібне, зокрема у м. Прилуках, проте інспектор поліції відмовила в задоволенні його вимоги, посилаючись на сплив часу, який дозволяє направляти на проведення такого огляду.

Також особа, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначив, що переглядаючи відеоматеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, надані йому захисником після ознайомлення з матеріалами справи, він виявив, що до протоколу додано неповний відеозапис подій, які фактично мали місце 22 жовтня 2025 року в період з 18 год. 19 хв. 27 сек. до 19 год. 14 хв. 25 сек.

Так правоохоронним органом надано суду відеозаписи за періоди:

- з 18 год. 19 хв. 27 сек. до 18 год. 34 хв. 01 сек.;

- з 19 год. 07 хв. 57сек. до 19 год. 12 хв. 27 сек.;

- з 19 год. 12 хв. 55 сек. до 19 год. 14 хв. 25 сек.

Водночас відеозаписи за періоди з:

- з 18 год. 34 хв. 02 сек. до 19 год. 07 хв. 56 сек., що становить більше 33 хвилин;

- з 19 год. 12 хв. 28 сек. до 19 год. 12 хв. 54 сек., що становить 26 секунд;

до матеріалів справи з невідомих причин не приєднані.

Також не приєднаний відеозапис, який відбувався після 19 год. 14 хв. 25сек. Саме в цей час інспектор поліції повідомила мене, що вона відсторонила мене від керування і рекомендувала постояти 20 хв., а далі я можу їхати, з чим я вимушений був погодитись і так вчинив.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 також вказує, що, на його думу, дії, пов`язані з видаленням чи недолученням до адміністративного матеріалу відеозаписів, зроблених у зазначені проміжки часу, були свідомо вчинені інспекторами поліції з метою уникнення встановлення обставин про те, що він просив інспекторів поліції надати йому можливість пройти медичний огляд в медичному закладі, розташованому не селищі Срібне, оскільки він не вживав алкогольних напоїв та був впевнений у результаті такого огляду. Вказує, що в самому направленні на медичний огляд, його нібито направили на такий огляд в Прилуцьку ЦРЛ (центральну районну лікарню).

Наголошує, що сам факт того, що він приїхав з м. Прилук у ВП №1, розташоване у селищі Срібне, в стані алкогольного сп`яніння, а потім мав намір повернутись назад до м. Прилуки, вже викликає істотні сумніви у здоровому глузді людини, яка б погодилась на це, про що він неодноразово наголошував інспекторам поліції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з пунктом 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція), увімкнення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до пункту 2 Розділу III Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з пунктом 1 розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Відповідно до пункту 2 розділу VII Інструкції поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

В порушення наведених вимог Інструкції інспектори поліції або ж видалила відеозаписи в зазначені проміжки часу, або ж свідомо не надали їх до суду з метою неможливості встановлення наведених вище обставин, а, відповідно, частково надані відеозаписи не можливо визнати належними та допустимими доказами.

Крім того ОСОБА_1 звернув увагу суду на додану до матеріалів справи роздруківку зі спеціального технічного засобу Драгер, яка не містить обов`язкових даних і яку не можливо визнати належним та допустимим доказом.

Так, згідно з цією роздруківкою з приладу Драгер вбачається, що відсутні дані щодо марки спеціального технічного засобу, серійних номерів приладу та принтеру, дати останнього калібрування пристрою, температури, номера та серії протоколу, до якого додається дана роздруківка та інші обов`язкові дані, що дає підстави для висновку, що така роздруківка не може являлись належним та допустимим доказом проведених вимірів належним та технічно справним приладом Драгер.

ОСОБА_1 вказав, що коли після складання протоколу йому було запропоновано підписати роздруківку, то він відмовився, оскільки її тест взагалі неможливо було прочитати, що зафіксовано і на доданих поліцейськими відеозаписах.

При цьому роздруківка спеціального технічного пристрою Драгер є елементом доказування і вона має бути обов`язково додана до протоколу до адміністративне правопорушення відповідно Наказу МВС, МОЗ від 09 листопада 2015 року № 1452/735, Наказу МВС від 07 листопада 2015 № 1395, як доказ з необхідними технічними показниками та вимірами.

Отже, роздруківка спеціального технічного засобу Драгер не містить даних проведених вимірів і не може бути визнана належним, допустимим та достовірним доказом, і з цих же підстав складений на підставі даної роздруківки акт огляду не може бути визнаний належними та допустимим доказом.

Також особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, звернув увагу суду на те, що під час спілкування з поліцейськими щодо наявності ознак сп`яніння, а саме солодкуватого запаху з порожнини роту, почервоніння очей та тремтіння рук, він пояснював поліцейським, що його робота пов`язана з процесами зварювання та фарбування, а тому почервоніння очей могло виникнути саме з цієї причини. Вказав, що у світлі ліхтариків виявити почервоніння очей було неможливо. А на відео почервоніння очей має місце у всіх присутніх.

Звернув увагу, що почервоніння очей взагалі не є ознакою стану алкогольного сп`яніння в силу положень пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС, МОЗ від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Солодкий запах з ротової порожнини пов`язаний з тим, що я жував солодку гумку та пив квас, про що повідомляв поліцейських і неодноразово демонстрував упаковку від гумки.

Також ОСОБА_1 вказав, що незрозумілий запах, який нібито відчували поліцейські від мене, можливо був пов`язаний із запахом від антикорозійних сумішей, розчинників та фарб, оскільки крім того, що в його посадові обов`язки входить допомога зварювальнику при виконанні зварювальних робіт, виключно він займається антикорозійною обробкою та фарбуванням металевих деталей на підприємстві, яке спеціалізується на виготовленні модульних будівель з металоконструкцій. І цього дня на роботі він був задіяний в проведенні зварювальних робіт, здійснював антикорозійну обробку та фарбування металевих деталей і поверхонь.

Вказує, що тремтіння рук у нього не мало місця, що чітко видно на відеозаписах, доданих до адміністративного матеріалу.

Зазначив, що наведені поліцейськими ознаки перебування в стані алкогольного сп`яніння не відповідають дійсним обставинам справи.

Також ОСОБА_1 вказав, що на момент зупинки транспортного засобу та огляду на стан алкогольного сп`яніння він не був обізнаний з порядком проведення огляду, наслідками складання протоколу та відповідальністю за такого виду порушення, а інспектор поліції свідомо довела мені неповну та недостовірну інформацію щодо порядку проведення огляду, розгляду справи та санкції статті, яка передбачає відповідальність за таке правопорушення, що відповідно помилково вплинуло на мою впевненість у правильності моїх дій.

Зокрема ОСОБА_1 зазначив, що з доданих відеозаписів вбачається, що інспектор поліції повідомила йому таке: «З`явитесь до суду, а там пані суддя скаже або штраф, або помилує вас і там заплатите якийсь збір і поїдете дальше».

Щодо його незгоди з результатами проведення огляду поліцейськими ОСОБА_1 було роз`яснено, що він має право пройти огляд в медичному закладі, однак не роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду в медичній установі огляд, проведений поліцейськими за допомогою технічного засобу, стає остаточним і не підлягає оспорюванню.

ОСОБА_1 вважає, що у зв`язку з викладеним вище як при проведенні огляду на стан сп`яніння, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було істотно порушено його права, оскільки поліцейські не роз`яснили йому належним чином порядок проведення огляду, порядок його дій у разі незгоди з результатами огляду поліцейськими на місці зупинки, зокрема, щодо обов`язковості огляду в медичному закладі, а також вважає, що йому доведено недостовірну інформацію щодо наслідків складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді.

Тільки після звернення за правничою допомогою адвокат роз`яснив йому порядок проведення огляду, його дії у разі незгоди з оглядом, проведеним на місці зупинки, порядок розгляду справи та види стягнень, передбачених статтею 130 КУпАП, що не відповідало роз`ясненням, наданим йому інспектором поліції.

Вказує, що якби йому в повній мірі було доведено наведені вище обставини, то в такій ситуації він би не тільки просив направити його до медичного закладу в м. Прилуки, а вимагав би направити в будь-який медичний заклад.

ОСОБА_1 розуміє, що незнання законів не звільняє від відповідальності, але вважає, що обов`язком поліцейських було довести йому правдиву інформацію щодо порядку проходження огляду, міри відповідальності та порядку оскарження, а не спотворювати її, з метою уникнення негайного вжиття ним дій, спрямованих на відновлення свого порушеного права.

Окремо особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, звернув увагу, що, на його думку, якби він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, то поліцейські на виконання вимог Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 № 1102, та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, зобов`язані були б тимчасово затримати транспортний засіб, але таких дій вони не вчинили.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив усі обставини, викладені ним у письмових поясненнях.

Свідком вказаних обставин була ОСОБА_2 , яка з`явилась до суду та, будучи попередженою про відповідальність зха надання неправдивих свідчень, погодилась надати покази щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Вона показала, що саме вона попросила ОСОБА_1 відвезти її до ВП №1 селища Срібне Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, до селища Срібне вони поїхали відразу після закінчення у ОСОБА_1 робочого дня. Ніяких ознак алкогольного сп`яніння вона у ОСОБА_1 не помітила. Він дійсно жував жуйку з якимось солодкуватим ароматом. Всі інші обставини складання протоколу, викладені у письмових поясненнях ОСОБА_1 та озвучені ним в судовому засіданні, вона підтвердила.

У судовому засіданні також з`ясовано, що ОСОБА_1 не розпаковував мундштук, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння; ні підтвердити, ні спростувати те, що мундштук перед використанням був герметично запакований він не зміг.

Свідок ОСОБА_2 повідомили, що їй взагалі не було видно деталі процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Чередніченко О.М., вказавши, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості (стаття 62 Конституції України), тобто суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а на глибоке переконання адвоката Чередніченка О.М. матеріали цього адміністративного провадження таких доказів не містять, просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Взявши до уваги пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідка, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

У статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, матеріали про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП ґрунтуються на даних, що містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2025 року серії ЕПР1№ 490971; чекові газоаналізатора Alcotest Drager 6820 (дату встановити неможливо), результат огляду 0,73 % проміле; диск із записом відеофіксації, здійсненої працівником поліції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 жовтня 2025 року (19 год. 25 хв.).

Оцінюючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази не можна визнати належними та допустимими, одержаними відповідно до вимог КУпАП, виходячи з наступного, оскільки такі докази зібрані з порушенням встановленої законом процедури.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватися у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним порушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (стаття 6 Закону України «Про Національну поліцію»). Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8 Закону України «Про Національну поліцію»).

22 жовтня 2025 року працівниками поліції було зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 . Причину зупинки автомобіля працівники поліції не повідомили, чим порушили вимоги Закону України «Про Національну поліцію», оскільки існує встановлений перелік підстав та порядок зупинки транспортного засобу.

Частина перша статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік випадків, коли поліцейський має право зупиняти транспортний засіб; кожна підстава потребує чіткої конкретизації. Узагальнені формулювання («перевірка», «профілактика», «на підставі закону») не відповідають вимогам цієї статті.

Відповідно до частини третьої цієї статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Отже, зупинивши транспортний засіб, поліцейський зобов`язаний повідомити водієві конкретну причину зупинки під час звернення до водія та зафіксувати її у матеріалах.

За статтею 251 КУпАП доказами можуть бути лише належні й допустимі відомості. Матеріали, отримані після незаконної зупинки (встановлення особи, огляди, пояснення, протоколи тощо), є похідними від первинного порушення і підлягають визнанню недопустимими (підхід ЄСПЛ щодо необхідності та пропорційності втручання і доктрини «плодів отруйного дерева»).

Будь-які сумніви щодо наявності законних підстав зупинки та способу одержання доказів тлумачаться на користь особи, яку притягують до відповідальності (конституційний принцип презумпції невинуватості).

В матеріалах справи відсутні докази того, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про підстави зупинки транспортного засобу, яким він керував. Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Суд наголошує, що зупинка транспортного засобу без наявних законних підстав є незаконною.

Так, у Постанові Верхового Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 зазначено, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ПДР, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

А отже і всі докази, отримані після незаконної зупинки, не можуть вважатися допустимими.

Аналогічну позицію висловив Чернігівський апеляційний суд у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 751/8943/23, зазначивши, що відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу є порушенням, яке тягне за собою недопустимість усіх подальших дій поліцейських та зібраних доказів.

Оскільки матеріали справи не містять доказів правомірності зупинки водія, суд доходить висновку, що така зупинка водія була поза межами правового поля, а тому суд вимушений погодитись з доводами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його представника про безпідставність такої зупинки, що є підставою, в силу правового принципу «плодів отруєного дерева», вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі, процедуру огляду водія, неправомірними, а здобуті дані недопустимими доказами.

Відповідно до статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з Порядком направлення водіїв ТЗ для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Відеозапис обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Переглянувши долучений до матеріалів адміністративного провадження відеозапис, суд приходить до висновку, що камера не зафіксувала момент відкриття герметично запакованого мундштука, з відеозапису вбачається, що поліцейський передав водієві прилад Alcotest Drager 6820 з уже вмонтованим мундштуком.

Після проходження огляду та виявлення результату 0,73 % проміле поліцейські не роз`яснили водієві належним чином його право пройти освідування в медичному закладі та наслідки від відмови проходження такого освідування.

Крім того в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено такі ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук.

Однак, суд вважає, що відеозапис, наданий як додаток до протоколу, а також надані ОСОБА_1 і його представником пояснення та відповідні докази на їх підтвердження частково спростовують викладені у протоколі обставини про адміністративне правопорушення, оскільки професійна діяльність ОСОБА_1 , з великою вірогідністю, могла бути причиною почервоніння очей, про що він повідомив поліцейських, а щодо тремтіння пальців рук, то з відеозапису не вбачається, що у ОСОБА_1 на момент відеофіксації мало місце тремтіння пальців рук.

Одним із елементів доказування у провадженні про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є чек газоаналізатора Alcotest Drager 6820, та має обов`язково долучатись до протоколу про адміністративне правопорушення, однак роздруківка чека газоаналізатора, яка міститься в матеріалах цього адміністративного провадження, не може бути визнана належним, допустимим та достовірним доказом проведених вимірів належним та технічно справним приладом Драгер, оскільки з долученого чека неможливо встановити ні дати проведення дослідження, ні іншої інформації, як то даних щодо марки спеціального технічного засобу, серійних номерів приладу та принтера, дати останнього калібрування пристрою, температури, номера та серії протоколу, до якого додається дана роздруківка, а також інших обов`язкових даних. Відомості про місце проведення тестування та про особу, щодо якої проведено тестування, внесено рукописним текстом.

Згідно з пунктом 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція), увімкнення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до пункту 2 Розділу III Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з пунктом 1 розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Відповідно до пункту 2 розділу VII Інструкції поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Доводи ОСОБА_1 щодо не безперервного фіксування також беруться судом до уваги, оскільки під час перегляду відеозапису в судовому засідання було встановлено, що фіксування велось не безперервно, так було встановлено, що на відеозаписі з нагрудної камери патрульного поліцейського, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2025 року серії ЕПР1 № 490971, складеного щодо ОСОБА_1 за порушення частини першої статті 130 КУпАП, міститься запис за період з 18 год. 19 хв. 27 сек. до 19 год. 14 хв. 25 сек., однак на вказаному відеозаписі відсутнє фіксування подій, що відбувались з 18 год. 34 хв. 02 сек. до 19 год. 07 хв. 56 сек., що становить більше 33 хвилин, а також з 19 год. 12 хв. 28 сек. до 19 год. 12 хв. 54 сек., що становить 26 секунд.

Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України»). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, не може породжувати у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, а відмова від огляду за таких обставин не може породжувати для водія негативних юридичних наслідків.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог пункту 2.9 (а) ПДР суду не надано.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі закриття провадження у справі, судовий збір не стягується.

На підставі викладеного та керуючись частиною першої статті 130, частиною першою статті 247, статтею 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текс постанови складено 26 грудня 2025 року.

Суддя Н.Г. Нагорна