Справа № 450/512/25 Провадження № 3/450/595/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.01.2025 року серії ЕПР1 №230964, 26.01.2025 року о 16 год 40хв в с.Зимна Вода, вул.Роксолани 34 ОСОБА_1 керував автобусом Богдан НОМЕР_1 здійснив наїзд на електроопору та залишив на порушення встановлених правил місце ДТП. ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 2.10а ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що працює водієм та 26.01.2025 забирав автобус від колеги з Рудно та мав перегнати на місце стоянки в с.Зимна Вода. Спочатку поїхав додому та пригадує, що назустріч їхав транспортний засіб та щоб уступити йому дорогу здійснив маневр руху вперед і назад та пропустив три автомобілі. Після цього загнав автобус на стоянку, зайшов до охоронця та вони пообідали. Перебував разом з охоронцем приблизно 1 -1,5год. Пізніше прийшов додому та ліг спати. Приблизно о 20год приїхали працівники поліції та повідомили, що під час руху автобусом він зачепив електролічильники на електроопорі. Повідомив працівників поліції, що він будь-якого удару не відчув. В автобусі дуже голосно працює мотор, та до нього ніхто не підходив. На другий день оглянувши автобус побачив царапини на задній кришці.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. Йому не було відомо що мала місце дорожньо-транспортна пригода, оскільки він не відчув, що зачепив електроопору. В діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, оскільки такий залишив місце дорожньо-транспортної пригоди не умисно, а не усвідомлюючи, того що вчинив ДТП. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінітративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 2.10. «а» ПДР, порушення які ставляться у вину ОСОБА_1 передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

З пояснень наданих ОСОБА_1 , встановлено, що він не мав наміру приховування факту дорожньо-транспортної пригоди або обставин його скоєння, оскільки здійснюючи маневр заднім ходом враховуючи габарити транспортного засобу та виявлені незначні пошкодження, він не відчув, що зачепив елекроопору.

З об`єктивної сторони адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4 КУпАП виражаються в порушенні водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, а саме в залишенні водіями місця дорожньо-транспортної пригоди.

Із суб`єктивної сторони зазначений проступок вчиняється тільки у формі умисної вини.

Даних щодо умислу ОСОБА_1 , на залишення місця пригоди, до якої він був причетний, матеріали справи не містять, і в судовому засіданні таких не встановлено. У протоколі зазначено, що свідків, потерпілих не залучались. У судове засідання викликався ОСОБА_2 , пояснення якого містяться в матеріалах справи, однак на виклик суду не прибув, відтак пояснення особи, яка згідно протоколу не є свідком, потерпілим, та яка не була допитана в суді не можуть бути доказом вини ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Із наведеного слідує, що провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

провадження у справі № 450/512/25 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122-4 КУпАП, - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяН. Б. Добош