№ 207/5575/25
№ 3/207/1167/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року суддя Південного районного суду міста Кам`янського І.М. Юрченко, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: 09.08.2025 року о 23 год. 34 хв. ОСОБА_1 , знаходячись під адміністративним наглядом була перевірена за місцем мешкання працівниками поліції. При перевірці останньої вдома небуло, в зв`язку з чим допустила порушення правила адміністративного нагляду.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 187 КУпАП відповідальність за цією нормою настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, в тому числі за порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час.

Відповідальність за ч. 2 ст. 187 КпАП України настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09.08.2025 року о 23 год. 34 хв. ОСОБА_1 , знаходячись під адміністративним наглядом, під час перевірки працівниками поліції, вдома була відсутня.

В матеріалах справи відсутні докази, що при перевірці працівниками поліції ОСОБА_1 вдома небуло, в зв`язку з чим вона допустила порушення правила адміністративного нагляду. Працівниками пооіції навіть не відібрані пояснення від ОСОБА_1 . Обов`язок збирання доказів провини правопорушника покладено на орган, який склав протокол.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КУпАП, не підтверджена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285, 294 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Юрченко