Справа № 136/2315/25
провадження №3/136/815/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника СВГ Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, працює водієм в ТОВ «Барлінек», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності, а саме - 04.06.2025 постановою Липовецького районного суду Вінницької області за ч.1 ст.130 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на один рік; 03.05.2025 постановою ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за ч.2 ст.126 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

за ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2025 о 14 год. 45 хв. по вул. В. Копитка, в м. Липовець, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, оскільки у нього відсутня відповідна категорія «В». Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 "а" ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки повторно протягом року вчинив порушення, передбачені ч.2 ст. 126 КУпАП, за яке був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Також, 11.11.2025 о 14 год. 45 хв. по вул. В. Копитка, в м. Липовець, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9. «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки повторно протягом року вчинив порушення передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ст.36 КУпАП, оскільки особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), суд вважає за необхідно об`єднати справи в одне провадження.

З урахуванням вказаних норм, суд вважає за доцільне матеріали справ стосовно ОСОБА_1 , за ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, - об`єднати в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, за обставин вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення визнав.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, надано наступні докази, які безпосередньо досліджені судом, а саме:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії: ЕПР1 №510002 та ЕПР1 №510009, відповідно до яких зазначено суть правопорушень вчинених ОСОБА_1 , про що зазначено вище;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 11.11.2025, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у виді: різкого запаху алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння очей, тремтіння пальців рук;

- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 та вказано, що проводився огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Drager 6810, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,16 %0;

- роздруківка алкотестера Drager 6810, результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,16 %0;

- постанова про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА №6131232 від 11.11.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

- постанова про накладення адміністративного стягнення серія БАД №916339 від 03.05.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу;

- клопотання гр. ОСОБА_2 , яким він зобов`язався доставити автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_3 , в с. Хороша вул. Хутірська, 8, та не допускати до керування ОСОБА_1 ;

- довідки ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області від 20.11.2025 за №, зі змісту яких встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія отримував категорії "С", протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП справа №136/921/25 від 04.06.2025 Липовецьким районним судом Вінницької області, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, інформація щодо належності транспортного засобу відсутня;

- відеозаписи CD-диску з нагрудної камери поліцейського, який був безпосередньо переглянутий судом, на якому зафіксовано обставини, що підлягають доказуванню при вирішенні даної справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно пп. «а» п. 2.1. ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340 (в редакції постанови КМУ від 20.05.2009 № 511), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно із ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Із матеріалів доданих до справи судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 та ч.4 ст.126 КУпАП та піддавався стягненню за керування транспортним засобом як особою, яка не має відпоідної категорії.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, а саме керування керує транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння.

ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та піддавався стягненню за даною статтею (постанова Липовецького районного суду Вінницької області від 04.06.2025).

Ураховуючи приписи КУпАП, факт вчинення правопорушення повторно пов`язують з фактом накладення на особу адміністративного стягнення (особа вважається підданою адміністративному стягненню). Якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню (ст. 39 КУпАП).

Питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, чітко та повно врегульовані спеціальним нормативним актом вузької дії, а саме Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно п. 3 розділу І цієї Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП).

Таким чином, ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, дії за вищевказаним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, в підтвердження чому є належні та допустимі докази, які узгоджуються між собою.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тоді як за адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління такі обставини враховуються.

Судом враховано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року справа «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства»).

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, та відповідно до ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, із застосуванням додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки суду не надано доказів на підтвердження права власності гр. ОСОБА_1 вищезазначеного транспортного засобу.

Суд вважає, що визначене стягнення є достатнім для виховання вищезазначеної особи, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.23-24, 27, 30, 33, 36, ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130, 221, 251-252, 266, 276, 283-284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження матеріали справ стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП (справа №136/2316/25) та ч.2 ст. 130 КУпАП (справа №136/2315/25), - присвоївши справі єдиний унікальний №136/2315/25.

Визнати винним ОСОБА_1 та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН