Номер провадження: 33/813/2498/25
Номер справи місцевого суду: 947/3708/25
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік. Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2024 року, що складає 605, 60 гривень.

Не погодившись з даною постановою, 15 грудня 2025 року адвокат Черноморець Т.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року, мотивуючи поважністю пропуску строку на апеляційне оскарження тим, що:

1) при розгляді справи та ухваленні оскаржуваної постанови ОСОБА_1 присутній не був;

2) з матеріалами справи та постановою захисник апелянта ознайомився 03 грудня 2025 року;

3) матеріали справи не містять жодних доказів направлення повісток, телефонограм та повідомлень ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження випливає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з твердженням скаржника про те, що поважність пропуску строку на апеляційне оскарження пов`язана з тим, що при розгляді справи та ухваленні оскаржуваної постанови ОСОБА_1 присутній не був з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справи відбудеться в Київському районному суді м. Одеси, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №222018 від 15.01.2025 (а.с.1).

Розгляд справи відбувся 07 лютого 2025 року.

Отже, початок строку апеляційного оскарження слід рахувати з 08 лютого 2025 року, а тому останнім днем для подання апеляційної скарги є перший робочий день, а саме 17 лютого 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 статті 268 КУпАП визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Таким чином, з ураховуючи положення ст. 268 та ст. 277-2 КУпАП у разі належного повідомлення про дату, час та місце слухання справи, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, тому суд першої інстанції вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Щодо доводів про те, що з матеріалами справи та постановою захисник апелянта ознайомився 03 грудня 2025 року, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2025 року на адресу Київського районного суду м. Одеси надійшла заява від адвоката Черноморця Т.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.17).

Фактично з матеріалами справи адвокат Черноморець Т.В. ознайомився 03 грудня 2025 року, що підтверджується відповідною відміткою про ознайомлення з матеріалами справи.

Проте суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що положення ст. 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови суду першої інстанції, а не з днем отримання тексту постанови суду першої інстанції та/або ознайомлення з матеріалами справи, а, відтак, посилання на дату ознайомлення з матеріалами справи не може бути достатньою підставою для поновлення строку на її оскарження.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року була оприлюднена на сайті реєстру 10 лютого 2025 року, проте апеляційна скарга подана лише 15 грудня 2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку навіть з дати ознайомлення з матеріалами справи та опублікування постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, посилання скаржника на те, що з матеріалами справи та постановою захисник апелянта ознайомився 03 грудня 2025 року, не є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо тверджень про те, що матеріали справи не містять жодних доказів направлення повісток, телефонограм та повідомлень ОСОБА_1 , то суд апеляційної інстанції зауважує наступне.

Як вже було встановлено раніше, ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справи відбудеться в Київському районному суді м. Одеси, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №222018 від 15.01.2025 (а.с.1)

Крім того, з урахуванням того, що постанова судді Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року була оприлюднена на сайті реєстру 10 лютого 2025 року, то суд апеляційної інстанції зазначає, що як до розгляду справи, так і після ОСОБА_1 не звертався до суду першої інстанції із заявами про надання інформації щодо розгляду справи або видачі копії судового рішення.

Також апеляційним судом при оцінці доводів апеляційної скарги враховується і те, що пропуск строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 є значним, оскільки становить майже сім місяців.

Таким чином, посилання скаржника на те, що матеріали справи не містять жодних доказів направлення повісток, телефонограм та повідомлень ОСОБА_1 не є достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов висновку, що поважні причини поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року та апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік