МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/7456/25
Провадження № 3/210/2222/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 грудня 2025 року

Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Чайкіна О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126, ч.3 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшли два протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 ,які полягали в порушенні вимоги п. 2.5 ПДР України, кваліфіковані за частиною 3 статті 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року та в порушенні п.2.1а ПДР України, яке кваліфіковане за частиною 5 статті 126 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 двічі повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи не з`явився, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не наддав. Крім того, з переглянутого відеозапису долученого до протоколу працівниками поліції вбачається, що працівниками поліції було оголошено ОСОБА_1 час та місце розгляду протоколу.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки суду не повідомлені, клопотань про розгляд справи за відсутністю чи відкладення розгляду справи не надано, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи. Таким чином, ОСОБА_1 не позбавлений був обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, а тому суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, а тому вважає за можливим проводити розгляд справи без його участі.

Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» за допомогою якої будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.

Враховуючи те, що явка в судове засідання ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою, справа розглядається за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Відповідно до обставин, встановлених в судовому засіданні 11.11.2025 року о 22:30 в м. Кривий Ріг, вул. Пісочна, 315 громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Seat Toledo н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КП КБЛПД ДОР відмовився. Правопорушення вчинено двічі протягом року Рішенням Металургійного районного суду від 19.08.2025 року, протоколом серії ЕПР1 №383038 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та рішенням Металургійного районного суду від 01.09.2025 року, протоколом серії ЕПР1 №403132 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Права та обов`язки роз`яснено на портативний нагрудний відео реєстратор VB400, БК 475832, 475727, 767424.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 11.11.2025 року о 22:30 в м. Кривий Ріг, вул. Пісочна, 315 громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Seat Toledo н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року рішенням Металургійного районного суду від 01.09.2025 року, протоколом серії ЕПР1 №403122 за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Права та обов`язки роз`яснено на портативний нагрудний відео реєстратор VB400, БК 475832, 475727, 767424.

Діями ОСОБА_1 порушено п. 2.1а ПДР та дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться два протоколи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 вважаю, що розгляд справи в одному провадженні буде доцільним.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 у розумінні ст. 251 КУпАП окрім протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №510389 від 11.11.2025 року підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 11.11.2025 року;

- рапортом інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, з якого вбачається, що під час патрулювання було зупинено автомобіль Seat Toledo н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . У останнього в ході спілкування було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. Також було встановлено, що останній позбавлений права керування відповідним транспортним засобом, вчинено двічі протягом року. Було складено протокол за ч.3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- довідкою інспектора адмінпрактики відповідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на керування транспортними засобами взагалі. Крім того, зазначено, що наявна повторність вчинення попередніх адміністративних правопорушень;

- відеозаписами з нагрудних реєстраторів, на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, факт складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , так само й те, що він ознайомлений зі змістом протоколу та правами й обов`язками. Інспектори на місці зупинки оголосили водію ознаки його сп`яніння а також всі обставини зазначені в протоколі;

- довідкою адмінпрактики з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП Металургійним районним судом міста Кривого Рогу, винесено постанову 19.08.2025 року та 01.09.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності, позбавлення права керування, покарання у виді штрафу;

- карткою обліку адміністративного правопорушення.

Вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 у розумінні ст. 251 КУпАП окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №510394 від 11.11.2025 року, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- рапортом інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, з якого вбачається, що під час патрулювання було зупинено автомобіль Seat Toledo н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . У останнього в ході спілкування було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. Також було встановлено, що останній позбавлений права керування відповідним транспортним засобом, вчинено двічі протягом року. Було складено протокол за ч.3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- довідкою інспектора адмінпрактики відповідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на керування транспортними засобами взагалі. Крім того, зазначено, що наявна повторність вчинення попередніх адміністративних правопорушень;

- відеозаписами з нагрудних реєстраторів, на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, факт складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , так само й те, що він ознайомлений зі змістом протоколу та правами й обов`язками. Інспектори на місці зупинки оголосили водію ознаки його сп`яніння а також всі обставини зазначені в протоколі;

- довідкою адмінпрактики з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, винесено постанову 01.09.2025 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, позбавлення права керування строком, штраф 40800 грн;

- карткою обліку адміністративного правопорушення.

Норми права, що підлягають застосуванню

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП, ст.126 КУпАП.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 3 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У розумінні вимог статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Позиція суду за наслідками розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях правопорушника ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, а саме: «відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме «повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст.126 КУпАП».

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, всі обставини справи в їх сукупності, бере до уваги особу правопорушника, та застосовує до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - за частиною 5 статті 126 КУпАП, що буде достатнім для виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення та здійснення виховного впливу на правопорушника.

Санкція ст. 130 ч.3 КУпАП передбачає покарання для водіїв у вигляді штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Крім того, санкція статті 126 частини 5 КУпАП України передбачає покарання для водіїв у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно наявних довідок, гр. ОСОБА_1 не отримував водійського посвідчення.

Суд враховує підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеним в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, затвердженої Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції статей із застосуванням ст. 36 КУпАП.

Суддя приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на десять років та без конфіскації транспортного засобу, оскільки транспортний засіб належить ОСОБА_2 , а не правопорушнику.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 605,50 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 130, 280, 283, 284 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Об`єднати справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за №210/7465/25, провадження №3/210/2222/25 за ч. 3 ст.130 КУпАП та за №210/7457/25, провадження №3/210/2223/25 ч. 5 ст. 126 КУпАП у одне провадження та присвоїти єдиний номер №210/7465/25, провадження №3/210/2222/25.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі трьох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на 10 (десять) років та без конфіскації транспортного засобу.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідності до статті 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на 10 (десять) років та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,50 (шістсот п`ять гривень 50 копійок) грн.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: О. В. Чайкіна