№ 3/183/4499/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Крохмалюк І.П., розглянувши матеріал у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 1732 КУпАП, що надійшли з Самарівського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Липівка Червоноарміського району Житомирської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

05 жовтня 2025 року об 11.30 годині ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї бабусі ОСОБА_2 , вчинивши психологічне насильство, правопорушення вчинено повторно протягом року, тим самим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 1732 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 1732 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від особи не надходило, тому на підставі ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності.

Враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Дослідивши всі обставини справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 1732 КУпАП, підтверджується повністю обставинами, викладеними у даному протоколі, а також письмовими доказами, долученими до протоколу.

У відповідності з ч. 3 ст. 1732 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тобто за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тобто ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суддя вважає, що до

ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу на користь держави.

Згідно зі ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розглянувши матеріали справи та керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 401, 1732 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя І.П. Крохмалюк