№ 3/183/4713/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Крохмалюк І.П., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, що надійшли з Самарівського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

14.09.2025 року о 15.30 годині, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив крадіжку чужого майна а саме розчинну каву на суму 597 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи не надав, крім того, останній достовірно знав, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який направлений до суду, тому на підставі ст. 268 КУпАП суддя вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 51 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Дослідивши всі обставини справи, вивчивши вищевказані документи, суддя вважає, що вина останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, підтверджується письмовими доказами.

У відповідності з ч. 1 ст. 51 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення вищезазначеної норми, здійснив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, тому її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Дослідивши обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 51 КУпАП, доведена, а тому при визначенні виду і розміру стягнення у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суддя вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 401, 51 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 850 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя І.П. Крохмалюк