П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши матеріали об`єднаної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №464851 від 25.09.2025 вказано, що 25.09.2025 о 10 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в м. Ужгород по вул. Щедріна, 47, під час руху заднім ходом, не переконалася, що це буде безпечно, не створить перешкоди для інших учасників, внаслідок чого допустила зіткнення з припаркованим автомобілем Skoda д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП за порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №464857 від 25.09.2025 з`ясовано, що 25.09.2025 о 10 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в м. Ужгород по вул. Щедріна, 47, скоїла ДТП наїзд на припаркований автомобіль Skoda д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишила місце події. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП за порушення вимог п. 2.10 а Правил дорожнього руху

В судовому засідання ОСОБА_1 категорично заперечила причетність до ДТП, зазначила, що зіткнення з автомобілем Skoda д.н.з. НОМЕР_2 не здійснювала, місце пригоди не покидала.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія, яка посягає на громадський порядок, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3,5 п. 24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №464851 від 25.09.2025 працівниками поліції інкриміновано вчинення ОСОБА_1 порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП. Разом з цим, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №464857 від 25.09.2025 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП за порушення вимог п. 2.10 а Правил дорожнього руху.

Диспозиція ст. 124 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому диспозиція ст. 122-4 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).

Відповідно до Правил дорожнього руху ДТП - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У підтвердження причетності ОСОБА_1 до інкримінованого додано схему місця ДТП від 25.09.2025, а також пояснення ОСОБА_2 від 25.09.2025, який зазначив, що перебував на території свого будинку й побачив, що авто д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на його автівку, рухаючись заднім ходом, й водій покинула місце події.

При цьому як в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №464851 від 25.09.2025 та серії ЕПР1 №464857 від 25.09.2025, так і в судовому засіданні, ОСОБА_1 категорично заперечила причетність до ДТП й відповідно залишення місця пригоди.

Суд констатує, що висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Натомість матеріали, додані до протоколу, зокрема й пояснення ОСОБА_2 , не містять беззаперечних доказів причетності ОСОБА_1 до вчинення інкримінованих їй порушень. Працівниками поліції не перевірено заперечення ОСОБА_1 про те, що ДТП вона не вчиняла й відповідно місце пригоди не покидала. Так, працівниками поліції не відібрано пояснення у свідків, не отримано записи фото- та відео зйомки, не надано доказів пошкоджень автівок, тощо.

Згідно з приписів ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Леванте проти Латвії» неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, при обставинах викладених у розглядуваних протоколах, не підтверджується прямими, безспірними та безсумнівними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд зауважує, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.П. Іванов