ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2272/25 Справа № 171/1886/25 Суддя у 1-й інстанції - Ліпчанський С.М. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши у відкритому судовому засідання у місті Кривий Ріг, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11.07.2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівник СРТДВ ім. Богдана Хмельницького, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 будучи керівником СРТДВ ім. Богдана Хмельницького, несвоєчасно сплатив узгоджені грошові зобов`язання з єдиного податку третьої групи на загальну суму 1041,08 грн., а саме: податкова декларація платника єдиного податку третьої групи за "Рік" 2024 року № від 10.02.2025 року, термін сплати - 20.02.2025 року, фактично сплачено - 24.02.2025 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11.07.2025 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 85 (вісімдесят п`ять) грн. та стягнуто судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Доводи апеляційної скарги:

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне зазначає, що про оскаржувану постанову дізнався лише 07.08. 2025 року, після оприлюднення її в ЄДРСР у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з його вини та просить вважати його поважним.

В апеляційній сказі ОСОБА_1 не оспорюючи фактичні обставини справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Вказує, що відповідно до акту перевірки № 16994/04-36-04-15/02775627 від 02.04. 2025 року керівником СРТДВ ім. Богдана Хмельницького ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено узгоджені грошові зобов`язання з єдиного податку третьої групи на загальну суму 1041,08 грн., а саме: податкова декларація платника єдиного податку третьої групи за "Рік" 2024 року № від 10.02.2025 року, термін сплати - 20.02.2025 року, фактично сплачено - 24.02.2025 року

Оскільки інкриміноване йому адміністративне правопорушення не є триваючим та на час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, закінчились строки притягнення його до адміністративної відповідальності, просить провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП та звільнити останнього від сплати судового збору.

Позиції сторін в суді:

Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак до зали судового засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи вимоги ст.. 268 КУпАП прийшов до висновку про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

За змістом положень ч.2 ст.294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 11 липня 2025 року, без участі ОСОБА_1 .. З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу подано та зареєстровано канцелярією суду першої інстанції 08 серпня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Згідно ЄДРСР повний текст оскаржуваної постанови надіслано судом 07 серпня 2025 року та надано загальний доступ 08 серпня 2025 року.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази надіслання та отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови суду 1-ї інстанції, а також ураховуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні та вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.. 252 орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції не дотримано вищевказаних вимог закону виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що самі по собі матеріали справи не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи, оскільки суд першої інстанції, перерахувавши вказані докази, не надав їм належної правової оцінки та допустивши спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

Більш того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неправильно дійшов висновку щодо можливості накладення стягнення на ОСОБА_1 оскільки правопорушення виявлено 02 квітня 2025 року, трьох місячний термін накладення стягнення закінчився 02 липня 2025 року, а постанова районного суду з накладенням адміністративного стягнення винесена 11 липня 2025 року, тобто поза межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в частині скасування постанови судді в наслідок істотного порушення процесуальних норм є слушними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП у разі скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-2 КУпАП передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення № 26555/04-36-04-15/02775627 який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

копією листа-запрошення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 07.04.2025 року, адресованого керівнику СРТДВ ім.. Богдана Хмельницького ОСОБА_2 про запрошення останнього для присутності при складанні та підписанні протоколу про адміністративне правопорушення;

актом № 26554/0436-04-15/02775627 від 12.05.2025 року, щодо неявки посадових осіб суб`єкта господарювання для ознайомлення, отримання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення;

копією листа від 13.05.2025 року, адресованого ОСОБА_1 ;

актом № 16994/04-36-04-15/02775627 від 02.04.2025 року про результати камеральної перевірки, щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку з юри дини осіб.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що долучені до матеріалів справи докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП є належними та допустимими, які узгоджуються між собою.

Будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано, більш того кваліфікація дій та доведеність вини останнього в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Твердження апеляційної скарги, що на час винесення судом першої інстанції постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-2 КУпАП, минули строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст. 38 КУпАП України є слушними та приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

За своєю юридичною природою несвоєчасне подання платіжних доручень до установи банку на перерахування належних до сплати податків, зборів, обов`язкових платежів - це правопорушення, яке носить триваючий характер.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року (справа №804/401/17), триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення № 26555/04-36-04-15/02775627 від 12 травня 2025 року, ОСОБА_1 інкримінується несвоєчасна сплата узгодженого грошового зобов`язання з єдиного податку третьої групи на загальну суму 1041,08 грн., а саме: податкова декларація платника єдиного податку третьої групи за "Рік" 2024 року № від 10.02.2025 року, термін сплати - 20.02.2025 року.

Відтак, враховуючи те, що адміністративне правопорушення вчинено 20.02.2025 року, борг сплачено 24.02.2025 року, виявлено правопорушення 02.04.2025 року, протокол складено 12.05.2025 року, апеляційний суд вважає, що таке правопорушення є триваючим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що саме 02 квітня 2025 року слід вважати датою виявлення адміністративного правопорушення, що є датою камеральної перевірки, тобто строк для накладення адміністративного стягнення закінчується 02 липня 2025 року.

Отже, тримісячний строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення на момент розгляду справи в суді першої інстанції, а саме 11 липня 2025 року, у відповідності ст. 38 КУпАП є таким, що сплинув.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки на час постановлення постанови, сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП у разі пропущення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Апостоліського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11.07.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-2 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: