ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8909/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП (протоколи серії ЕПР1 № 518520 та ЕПР1 № 518530),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 11.11.2025 року о 00 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Сортувальна, 24 у м. Києві, в порушення вимог п. 10.1 ПДР, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого стався обрив паливного пістолета А-95 ПРК № 6, що призвело до пошкодження корпусу колонкиі, після чого, в порушення вимог п. 2.10 а) ПДР, залишив місце пригоди.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтями 124, 122-4 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтями 124, 122-4 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із письмових пояснень працівника АЗС «Socar» - ОСОБА_2 , останній повідомив про те, що 11.11.2025 року під час заправки автомобіля марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_1 , не переконавшись в закінченні заправки та не впевнившись у відсутності паливного пістолету в баку автомобіля, почав рух, після від`їзду від ПРК № 6 стався обрив паливного пістолета та було пошкоджено корпус колонки. Після чого чоловік вийшов з автомобіля, дістав паливний пістолет з баку та покинув територію АЗС.

Згідно рапорту інспектора поліції УПП у м. Києві ДПП С. Корнійчук, 11.11.2025 року, під час несення служби в складі екіпажу Рубін-202 було отримано повідомлення про ДТП без травмованих за адресою: м. Київ, вул. Сортувальна, 24, АЗС «Socar». Прибувши за вказаною адресою, було виявлено заявницю - ОСОБА_2 , яка повідомила, що старший зміни ОСОБА_3 помітив, як о 06 год. 45 хв. невідомий транспортний засіб марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_1 заправляв свій автомобіль відірвав паливороздавальний пістолет та поїхав у невідомому напрямку. Під час огляду місця події молодший оператор помітив пошкодження паливороздавального пістолета та повідомив про це менеджера АЗС, тобто заявницю.

ОСОБА_1 в письмових поясненнях зазначив, що 11.11.2025 року заїхав на АЗС «Socar» по вул. Сортувальна, 24 у м. Києві, щоб заправити автомобіль. Заправщика на місці не було, тому він сам поставив пістолет в бак та пішов розраховуватись. В цей час йому на зустріч вийшов заправщик, якому він повідомив що справився сам. Розрахувавшись на касі він пішов до свого автомобіля і знову зустрів заправщика. Зауважив, що він подумав, що той зняв пістолет з баку. У зв`язку з вищевикладеним, не переконавшись у тому що пістолет вже не в баку, розпочав рух. Відразу почув незрозумілий звук, вийшовши з автомобіля, він побачив пістолет, який стирчав з баку. Після чого підійшов заправщик і сказав, що нічого страшного не сталося. Наголошував, що не мав подібних ситуацій раніше, тому не розцінив її як ДТП, тому і поїхав у своїх справах.

Крім того, винність ОСОБА_1 також підтверджується об`єктивними даними схеми місця ДТП, яка складена уповноваженою особою, та враховуючи той факт, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП, підписана без будь-яких зауважень лише менеджером АЗС - ОСОБА_2 , зокрема щодо напрямку руху автомобіля, місця зіткнення з колонкою, а також щодо характеру та локалізації пошкоджень, отриманих колонкою ПРК.

Сукупність викладених доказів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що були ретельно досліджені в ході судового розгляду, дає безумовні підстави зробити висновок про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах, підтверджена в повному обсязі.

При цьому суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про допущення зіткнення з колонкою на АЗС, місце ДТП покинув.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення за вчинені правопорушення у виді штрафу. На підставі ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення накладається у виді штрафу в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 122-4, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, та на підставі положень ст. 36 КупАП остаточно накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Посвідчення водія - не вилучалось.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя