Номер провадження: 33/813/2110/25
Номер справи місцевого суду: 515/737/25
Головуючий у першій інстанції Олійник К. І.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Ковпака О.В. на постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 21.10.2025 якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 21.10.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, з підстав, визначених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП з підстав, визначених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Встановлено, що 15.05.2025 о 16:00 год. гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «SP125C» з транзитним державним номерним знаком НОМЕР_1 , в с. Жовтий Яр Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Степова, 1, рухавшись по лівому краю проїзної частини, де рухався пішохід в попутному напрямку, не врахував дорожньої обстановки, не зменшив швидкість, щоб в разі потреби зупинитися та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого мотоцикліст та пішохід впали, отримавши пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди (травмованих не має), після чого залишив місце пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 2.3(б), 2.10(б) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, ОСОБА_1 , 15.05.2025 о 16:00 год, керував мотоциклом марки «SP125C» з транзитним державним номерним знаком НОМЕР_1 та після скоєння ДТП за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживав алкогольні напої, а саме: вино. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820. Результат складає 0,63‰ (тест № 458).

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із зазначеною постановою, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Ковпак О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративних правопорушень.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що жоден з доказів, долучених органом поліції, не містить об`єктивного підтвердження факту пошкодження мотоцикла або іншого майна, що є необхідною умовою притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Схема місця дорожньо-транспортної пригоди, складена працівниками поліції, не може визнаватися допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки: її складення не зафіксовано на відеозаписі з портативного відеореєстратора, попри обов`язок фіксації дій поліцейських технічними засобами відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції №1026; відсутні дані про участь у її складені особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, що позбавляє схему належної доказової цінності, не відображено об`єктивні обставини дорожньо-транспортної пригоди зокрема пошкодження транспортних засобів та інші важливі елементи дорожньої обстановки, що не уможливлює перевірку достовірності викладених у ній даних; схема складена без дотримання процесуального порядку, що є порушенням законодавства щодо збирання доказів.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, вважає, що діями останнього не створена небезпека іншим учасникам руху, не завдано матеріальні збитки іншим особам, не заподіяно тілесні ушкодження, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у діях ОСОБА_3 , відсутній, тобто преюдиційна подія не має місце, а тому відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП, адвокат Ковпак О. В. зазначає, що враховуючи викладене, можна дійти висновку про відсутність у діях ОСОБА_4 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, оскільки обов`язковою ознакою складу цього правопорушення є наявність дорожньо-транспортної пригоди або зупинка транспортного засобу на вимогу поліцейського. У даному випадку матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу того, що мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_5 , зокрема, відсутні будь-які підтвердження факту пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, водночас, його представник Ковпак О.В. через підсистему «Електронний суд» подав до апеляційного суду заяву, в якій просив апеляційний розгляд здійснювати за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 . Разом з тим, в судовому засіданні 1.12.2025 представник ОСОБА_6 та Шаблієнка І.І. надали пояснення щодо справи та доводів апеляційної скарги.

Разом з тим, від законного представника неповнолітнього іншого учасника ДТП ОСОБА_7 до канцелярії апеляційного суду надійшло клопотання у якому остання зазначає, що вона та її син ОСОБА_2 просять розглянути справу без їх участі.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи встановлене, керуючись приписами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності учасників справи, у зв`язку із чим фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.

Апеляційний суд не погоджується із висновком суду 1-ої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, з огляду на наступні обставини.

Так, диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому умовами настання саме адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди, а також відсутність наслідків діяння у вигляді, зокрема, спричинення потерпілому середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень (у противному випадку діяння кваліфікується як злочин).

За загальними правилами для кваліфікації події в якості ДТП з участю пішохода, наявність механічних пошкоджень на транспортному засобі водія, який здійснив наїзд на пішохода, не є обов`язковим. В результаті наїзду на пішохода механічних пошкоджень на автомобілі може не бути взагалі, що однак, не свідчить про відсутність ДТП, факт якої підлягає встановленню на підставі всієї сукупності зібраних у справі доказів.

Водночас, дорожньо-транспортною пригодою за участі пішохода вважається будь-яка ситуація, коли пішохід отримав тілесні ушкодження або загинув унаслідок контакту з транспортним засобом. Навіть незначні пошкодження вимагають оформлення ДТП згідно з вимогами ПДР України.

Розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 чітко зазначені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно із п. 2 вказаного Розділу у випадках, коли внаслідок ДТП її учасникам заподіяно тілесних ушкоджень, викликається слідчо-оперативна група для проведення слідчих дій на місці пригоди відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Поліцейський в порядку звітування за результатами реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення складає рапорт на керівника відповідного підрозділу поліції, який передається уповноваженій особі підрозділу поліції.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що внаслідок цієї пригоди будь-яких матеріальних збитків чи тілесних ушкоджень завдано не було, про що також зазначено у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Окрім того, матеріали справи не містять письмових доказів, які підтверджують ті обставини, що на місце ДТП викликалась слідчо-оперативна група відповідно до вимог КПК України та що було визначено коло осіб, яким завдано фізичної шкоди, а також ступінь тяжкості відповідних тілесних ушкоджень.

ОСОБА_8 в суді першої інстанції вину не визнав, вказав, що дійсно 15.05.2025 о 16:00 год керував скутером «SP125C» з транзитним державним номерним знаком НОМЕР_1 , перед ним йшли діти, він їм посигналив, вирішив їх об`їхати та в результаті кермом зачепив одну дитину, яка впала, вважає, що зіткнення, як такого не було. Він підняв скутер, побачив, що дитини все добре, після певної словесної перепалки дав потерпілому «підзатильник» та поїхав далі.

Окрім того, як вбачається з пояснень допитаної в суді першої інстанції в якості свідка мати потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , вона не викликала швидку медичну допомогу, так як не вбачала необхідності, з огляду на характер отриманих її сином пошкоджень (здерті коліна, руки, синці на ребрах).

Ці обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки факт завдання ОСОБА_1 потерпілому відповідних тілесних ушкоджень в ході апеляційного розгляду справи не підтвердився належними та допустимими доказами.

Наведене позбавляє суд апеляційної інстанції можливості встановити наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтями, що йому інкримінуються.

Апеляційний суд наголошує, що однією із кваліфікуючих ознак правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, є причетність водіїв транспортних засобів до ДТП та лише факт доведення обставин залишення особою місця ДТП, а також факт вживання особою алкогольних напоїв після ДТП, не може бути підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності за вказаними статтями.

Враховуючи, що в даному випадку відсутній склад та подія правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому ОСОБА_1 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Отже, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, що викладені в постанові суду висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Ковпака О.В. - задовольнити.

Постанову суддіТатарбунарського районного суду Одеської області від 21.10.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов