Провадження № 3/638/6219/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

З Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 листопада 2025 року серії ЕПР 1 № 503287, 04 листопада 2025 року о 16 год. 00 хв. в м. Харків, вул. Клочківська 370 водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ2124 днз НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом Драгер 2861 та складає 2,35 проміле. Огляд проводився на місці зупинки ТЗ.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду судом повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Тобто, ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, правом щодо надання пояснень з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення не скористався.

Приймаючи до уваги, що судом вживалися заходи для забезпечення участі ОСОБА_1 в судове засідання, вважаю можливим розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності..

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 503287 від 04 листопада 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 склав 2,35%, з яким останній погодився, про що свідчить його підпис у вказаному акті ; постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписом з нагрудних бодікамер поліцейських.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводить згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом із цим, водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом, що підтверджується сукупністю досліджених доказів по справі про адміністративне правопорушення, з чим порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України.

Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння, вчинено особою, яка протягом року двічі піддавалася адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.3 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з цим, додаткове стягнення у виді конфіскації транспортного засобу судом не може бути застосоване, оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 (трьох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до положень ст.ст.307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.М. Рибальченко