ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого - за частиною другою статті 130 та частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

До Жмеринського міськрайонного суду 25 листопада 2025 року надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 130 та частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 512492 від 14 листопада 2025 року, цього дня о 06-35 год по вул. Одеській в м. Жмеринка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №512495 за фактом того, що 14 листопада 2025 року, 06-35 год по вул. Одеській в м. Жмеринка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідні протоколи були складені інспектором ВП №2 Жмеринського РВП у Вінницькій області Бабієм О.В. про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно протягом року та правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Постановою судді від 23 грудня 2025 року вказані справи об`єднані в одному провадженні.

В судове засідання 23 грудня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення.

Також ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення йому судової повідски. Судова повістка, яка йому направлялась за адресою, вказаною в протоколі, повернулась без вручення, з відміткою на довідці Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання згідно, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації нею права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В даному випадку проходжу до висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, у яких ОСОБА_1 від підпису відмовився; формою вивода адмінпрактики, згідно з якою відносно ОСОБА_1 2 грудня 2024 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; копією постанови суду від 20 січня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 34000 грн та позбавлення права керування на строк три роки сімнадцять днів та довідкою, згідно з якою ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_3 від 15 квітня 2014 року.

Також було оглянуто відео з бодікамери поліцейського, з якого видно, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час керування автомобілем, оскільки він в багажнику перевозив холодильник, при спілкуванні встановлено, що ОСОБА_1 немає посвідчення водія, позбавлений права керування та вживав алкогольні напої, однак відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 130 та частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та керував автомобілем, будучи позбавленим права такого керування.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу в межах санкції частини п`ятої статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з статтею 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до частини другої статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені судом докази, а також приймаючи до уваги, що згідно з частиною другою статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, пом`якшуючі і обтяжуючі відповідальність обставини не враховуються, вважаю за доцільне накласти на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль йому не належить.

Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, слід врахувати, що відповідно до частини другої статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

В той же час, згідно з частиною третьою статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Як слідує з постанови Жмеринського міськрайонного суду від 20 січня 2025 року, якою прийнято рішення у справі №130/3516/24 про накладення штрафу в сумі 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки сімнадцять днів, яка набула законної сили 31 січня 2025 року, то до стягнення слід приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за цією постановою.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 126, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 130 та частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції частини п`ятої статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк шість років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до частини третьої статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення приєднати до накладеного стягнення невідбуту частину стягнення за постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20 січня 2025 року у справі № 130/3516/24 у виді позбавлення права керування транспортними засобами та накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 8 (вісім) років 2 (два) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (п`ятсот тридцять шість) грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ