Провадження по справі № 3/522/9020/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., при секретарі Урум Т.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2025 о 15 год. 25 хв., громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Гаванній, 7 перед початком руху не впевнився в безпечності, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Lexus GS 350» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав, просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи ОСОБА_1 мотивував тим, що розпочав рух на транспортному засобі у місті Одесі по вулиці Гаванній, поблизу будинку № 7, не здійснюючи жодних маневрів, які могли б створити перешкоди або небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

Разом з тим, як зазначив ОСОБА_1 , у зазначений час водій транспортного засобу марки «Lexus GS 350», державний номерний знак НОМЕР_2 , розпочав маневр перестроювання у смугу руху, в якій рухався ОСОБА_1 , не переконавшись у безпечності такого маневру та не надавши йому переваги в русі. Внаслідок зазначених дій водія транспортного засобу «Lexus GS 350» відбулась дорожньо-транспортна пригода.

ОСОБА_1 вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія транспортного засобу «Lexus GS 350», дії якого, на його переконання, перебувають у причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді механічних пошкоджень транспортних засобів.

Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису, судом встановлено, що транспортний засіб «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у нерухомому стані на проїзній частині в місті Одесі по вулиці Гаванній, поблизу будинку № 7. В той час, коли транспортний засіб «Toyota Prius» стояв без руху, інший транспортний засіб «Lexus GS 350» д.н.з. НОМЕР_2 , розпочав маневр перестроювання з метою подальшого паркування, змінюючи смугу руху та наближаючись до місця, де знаходився зазначений транспортний засіб «Toyota Prius».

У подальшому, у момент здійснення транспортним засобом «Lexus GS 350» маневру перестроювання, транспортний засіб «Toyota Prius» розпочав рух з місця стоянки, не завершивши попередню оцінку дорожньої обстановки та не надавши переваги у русі транспортному засобу, який уже здійснював маневр перестроювання. Внаслідок одночасного виконання маневру перестроювання транспортним засобом «Lexus GS 350» та початку руху транспортним засобом «Toyota Prius» відбулося їх зіткнення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди з механічними пошкодженнями транспортних засобів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 520639 від 22.11.2025 та додані до нього матеріали адміністративної справи, заслухавши надані в судовому засіданні пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , переглянувши відеозапис, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Слід також зазначити, що відповідно до п.2.3.(б) ПДР передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України водій перед початком руху, перестроюванням або будь-якою зміною напрямку руху зобов`язаний переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Під час дослідження відеозапису, судом встановлено, що транспортний засіб «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 перебував у нерухомому стані на проїзній частині по вул. Гаванній у м. Одесі. У той же час транспортний засіб «Lexus GS 350», державний номерний знак НОМЕР_2 , розпочав маневр перестроювання з метою паркування.

Суд звертає увагу на те, що саме в момент здійснення транспортним засобом «Lexus GS 350» маневру перестроювання ОСОБА_1 розпочав рух, не переконавшись у безпечності такого маневру та не врахувавши дорожню обстановку, зокрема наявність транспортного засобу, який уже здійснював зміну смуги руху. Внаслідок цього ОСОБА_1 не надав переваги в русі транспортному засобу «Lexus GS 350», що призвело до зіткнення та настання дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , розпочинаючи рух, не виконав покладений на нього обов`язок щодо забезпечення безпеки початку руху, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Зазначене порушення є істотним та таким, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи ОСОБА_1 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія транспортного засобу «Lexus GS 350», суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються об`єктивними даними відеозапису та не узгоджуються з вимогами Правил дорожнього руху України щодо обов`язку водія, який розпочинає рух, забезпечити його безпечність.

За таких обставин суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявна вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а його дії правильно кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, оскільки порушення ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення також підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № ЕПР1 № 520639 від 22.11.2025 матеріалами адміністративної справи, а саме:

-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.11.2025;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

-відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, притягуваний, реалізувавши своє право володіти автомобілем та їздити на ньому, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР України, який передбачає, що водій перед початком руху, перестроюванням або будь-якою зміною напрямку руху зобов`язаний переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Відтак, суд приходить до висновку, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, встановлені судом обставини та досліджені докази, їх належна оцінка в сукупності, дають можливість прийти однозначного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає необґрунтованою позицію ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки така його позиція була спростована дослідженими судом доказами.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 24, 38, 124, 221, 268, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень на користь держави.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за редакцією від 01.01.2025, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень на користь держави.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ