Справа № 541/3025/25
Номер провадження3/541/979/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №402596 від 25.07.2025 року, 25 липня 2025 року о 20 годині 40 хвилині у м. Миргород по вул. Сорочинська, 151, водій ОСОБА_1 керував т.з. DAEWOO T13110, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6810 з результатом 3,87% проміле згідно тесту №1541, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Миргородського міськрайонного суду ОСОБА_2 №114/25 від 08.10.2025 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи в зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 із займаної посади згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 02.10.2025.

Автоматизованою системою документообігу суду справа передана на розгляд судді Городівського О.А. для його продовження.

В судове засідання, призначене на 14 годину 30 хвилин 25.12.2025 ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Поважних причин неявки суду не повідомляв. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без особистої участі порушника.

Захисник адвокат Жага Е.Г. також не з`явився у судове засідання. 25.12.2025 надав до суду заяву про зупинення провадження у справі, у зв`язку з тим, що на теперішній час ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_3 . Таким чином, просив суд зупинити провадження у справі №541/3025/25 щодо ОСОБА_1 до закінчення воєнного стану або звільнення останнього із військової служби, чи настання можливості приймати участь у судовому засіданні.

Суд зазначає, що нормами КУпАП не врегульовано порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Оскільки інші кодекси України, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Вказане положення кримінального процесуального закону орієнтує суд на те, що перебування особи на військовій службі за призовом під час мобілізації, унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає зупинення такого провадження з метою максимально мобілізувати ресурси для надання збройної відсічі державі-агресору та забезпечити можливість проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації.

Разом з тим, таке зупинення судових справ може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадження розумності строків. Ця засада має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед особи, яка притягається до відповідальності, а також інших осіб, права та законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.

Вирішуючи питання конкуренції положень, які визначають процесуальну форму здійснення судового розгляду (до якої можна віднести також і положення про зупинення судового провадження) та положень щодо обов`язку суду забезпечити розумність строків судового розгляду, суд виходить зі змістовної характеристики належної правової процедури.

Так, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, п. 1 ст. 6 якої надає кожній особі право на розгляд справи упродовж розумного строку, яке має на меті забезпечити аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена (рішення ЄСПЛ у справі «Вемхофф проти Німеччини», заява №2122/64), тому зміст та форма провадження у справах про адміністративне правопорушення в умовах воєнного стану повинні відповідати основним (загальним) засадам судочинства, передбачених у Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суду», що на переконання суду дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження, ураховуючи при цьому реальну можливість захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, або самого ОСОБА_1 брати участь в судових засіданнях, виходячи із роду військ, завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, посади тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішив відмовити у задоволенні заяви захисника Жаги Е.Г. про зупинення провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Долучені до матеріалів справи відеозаписи підтверджують, що відеофіксація зазначених в протоколі обставин здійснювалась безперервно. Суд зазначає, що надані працівниками поліції відеозаписи, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, отримані із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», та можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП. Отже зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладений у протоколі про адміністративне правопорушення з використанням спеціальних технічних засобів інформації, підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №402596 від 25.07.2025 року ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо змісту протоколу чи клопотань не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені.

При розгляді справи, суд враховує, що згідно п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного сп`яніння віднесено запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_4 .

Таким чином, у працівників поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Жодних заперечень під час складання протоколу щодо результату приладу «Драгер» від ОСОБА_1 не надходило.

На відео також зафіксовані обставини, за яких у працівників поліції виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння.

Відповідно до положень Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547, міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить 1 рік.

Отже, технічні засоби, що використовуються органами Національної поліції України для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в один рік. Від проведення повірки засобу вимірювальної техніки залежить точність, якість роботи та строк служби приладів.

Оскільки останнє калібрування даного приладу Alcotest Drager 6810 було проведено 06 березня 2025 року, то станом на дату проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Крім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Alcotest Drager 6810 проводився за згодою ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписами долученими до матеріалів справи.

Газоаналізатор Alcotest Drager 6810, який був застосований під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію, а відтак, є спеціальним технічним засобом, який був правомірно застосований працівниками поліції, чим спростовуються доводи апелянта про незаконність та безпідставність використання газоаналізатору під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Загалом, на підставі сукупності всіх досліджених доказів, суд не встановив підстав для визнання недійсним медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 .

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами використання спеціального засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Drager Alcotest 6810 під відеозапис, результат склав 3,87% проміле.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом зафіксовано записами з відеореєстратора поліцейського автомобіля.

Надаючи оцінку долученим до справи доказам, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №402596 від 25.07.2025, результатами використання спеціального засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Drager Alcotest 6810 від 25.07.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, копією постанови серії ЕНА №5314881 від 25.07.2025 відносно ОСОБА_1 , диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора поліцейського автомобіля та матеріалами справи в їх сукупності.

Оскільки вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, тому він повинен нести відповідальність передбачену законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент винесення постанови становить 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню, передбаченому санкцією, а саме, штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) на користь держави, (номер рахунку ІВАN UA0016001; населений пункт: ПОЛТАВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ПОЛТАВА; отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації і доходів бюджету 21081300, адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору на рахунок отримувача: UA 9089 9998 0313 1112 5600 0026 001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський