ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2025 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави.

Районний суд встановив, що згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України №548-ХV від 24 березня 1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та салонів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини.

Згідно до вимог ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця зокрема не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303 «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» і триває по цей час.

Встановлено, що 10 вересня 2025 року солдат ОСОБА_1 перебував на території тимчасового розташування військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння та виконував обов`язок військової служби в умовах особливого періоду в АДРЕСА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Солдат ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , близько 20 годин 30 хвилин був виявлений старшим офіцером батареї лейтенантом ОСОБА_2 в/ч НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці) під час виконання обов`язків військової служби на території тимчасового розташування військової частини, у зв`язку із чим уповноваженим було прийнято рішення направити солдата ОСОБА_1 на огляд до підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою встановлення стану (ступеню) алкогольного сп`яніння.

Згідно акту №3162 від 10 вересня 2025 року від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Таким чином, за викладених вище обставин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем призваним по мобілізації, на посаді водія номера обслуги в/ч НОМЕР_1 , перебував на території тимчасового розташування військової частини та виконував обов`язок військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), порушив свої статутні обов`язки, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Вимоги обгрунтовані тим, що протоколи про адміністративне правопорушення є неналежними доказами, так як він не притягувався протягом року до адміністративної відповідальності, тому відсутній склад правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, безпідставним. При цьому, рішення не обґрунтоване. Також вказує, що підставою складання протоколу став конфлікт зі старшим офіцером.

Також, ОСОБА_1 просить поновити строк, так як вчасно не міг подати апеляційну скаргу через поранення.

За правилами ст. 294 КУпАП апеляційний суд здійснює перегляд без участі ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи доводи клопотання про поновлення строку, то під час апеляційного перегляду вони знайшли своє підтвердження і є поважними, тому строк слід поновити.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; Актом відмови від проходження огялу, який засвідчений свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; військовим квитком та наказом, які підтверджують, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про відсутність повторності не може спростовувати правильність кваліфікації за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки правопорушення вчинено в умовах особливого періоду.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що підставою для складання протоколу став конфлікт з старшим офіцером, то ця обставина не спростовує факт відмови від огляду.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк ОСОБА_1 на оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький