ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі потерпілої ОСОБА_1 , адвоката Прохур Н.І., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 18 листопада 2025 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду міста Полтави від 18.11.2025 року адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення №554/15571/25 (провадження №3/554/2115/2025), №554/15572/25 (провадження №3/554/2116/2025), у відношенні ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, об`єднано в одне провадження, присвоєно їм єдиний номер справи №554/15571/25 (провадження №3/554/2115/2025).

Крім того постановою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 18.11.2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №396559 від 20.10.2025 ОСОБА_2 20.10.2025 р. о 16 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме, поводив себе агресивно, висловлював словесні образи, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психологічному стану здоров`я.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №396607 від 21.10.2025 ОСОБА_2 21.10.2025 р. о 07 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме, умисно штовхав, душив, давив за горло. ображав, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її фізичному та психологічному стану здоров`я.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржила потерпіла ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу в якій прохає скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Полтава від 18 листопада 2025 року

В доводах апеляційної скарги зазначає, що в провадженні Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває заява ОСОБА_1 в зв`язку із спричиненням їй 21 жовтня 2025 року о 07.40 годин батьком ОСОБА_2 тілесних ушкоджень у вигляді перелому ноги, що відноситься до кримінальних правопорушень та кваліфікується за ст. 122 КК України, зареєстровано інформацію в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0001338 від 21.10.2025 року. Події 21 жовтня 2025 року, що стали підставою відкриття кримінального провадження, були предметом розгляду матеріалу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з`явилися, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №396559 від 20.10.2025 ОСОБА_2 20.10.2025 р. о 16 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме, поводив себе агресивно, висловлював словесні образи, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психологічному стану здоров`я.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №396607 від 21.10.2025 ОСОБА_2 21.10.2025 р. о 07 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме, умисно штовхав, душив, давив за горло. ображав, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її фізичному та психологічному стану здоров`я.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством визнається діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж за наявності реальної можливості завдання такої шкоди.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що зазначені дії відображаються у вчиненні ОСОБА_2 відносно своєї дружини ОСОБА_3 та відносно своєї доньки ОСОБА_1 психологічного характеру та фізичного характеру.

Отже, в протоколах розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема вказано ознаку правопорушення за ст. 173-2 КУпАП - як саме вчинене насильство фізичного та психологічного характеру могло завдати шкоди стану здоров`ю потерпілим.

В апеляційній скарзі та додаткових поясненнях представник ОСОБА_1 адвокат Прохр Н.І. зазначає, що за заявою ОСОБА_1 в зв`язку із спричиненням їй 21 жовтня 2025 року о 07:40 годин батьком ОСОБА_2 тілесних ушкоджень у вигляді перелому ноги, що відноситься до кримінальних правопорушень та кваліфікується за ст.122 КК України, зареєстровано інформацію в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0001338 від 21.10.2025 року. Події 21 жовтня 2025 року, стали підставою відкриття кримінального провадження, були предметом розгляду матеріалу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, проте даний факт заслуговує на увагу, однак не є підставою для скасування постанови виходячи з наступного.

Події, які були відображені в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД №№396559 від 20.10.2025 та серії ВАД №396607 від 21.10.2025 року ОСОБА_2 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_1 домашнє насильство, яке відображається у вигляді фізичного та психологічного насильства, тому в даному випадку, внесені відомості в ЄРДР за №0001338 від 21.10.2025 року за кваліфікуючи ознаками ст.122 КК України стосуються нанесення тілесних ушкоджень, а не домашнього насильства, тому апеляційний суд зазначає, що відсутні в даному випадку підстави для скасування постанови суду першої інстанції.

Склад правопорушення за ст. 173-2 КУпАП за своїм змістом є ширшим за склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 122 КК України. Крім того, дії ОСОБА_2 зазначені в протоколі не охоплюють його дій щодо спричинення потерпілій ОСОБА_1 тілесних ушкоджень середньої тяжкості. За таких обставин подвійна відповідальність правопорушника відсутня.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення відображає всі істотні ознаки складу правопорушення, матеріали справи містять дані про скоєння ОСОБА_2 домашнього насильства, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 18 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин