БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2056/25
Провадження № 3/497/650/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 15.08.2025 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Котловина Ренійського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.5, ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Малиновського районного суду Одеської області від 22.04.2024р. (справа№521/5287/24, провадж.№3/521/4298/24) ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ст.126ч.5 КУпАП, однак 10.08.25р. працівниками поліції було складено ще два протоколи про адміністративні правопорушення: серії ЕПР1 №418762 - о 19:12год. та ЕПР1 №418748 о 19:12год., згідно яких в цей день, приблизно о 19:12 на вул.Річна, 20, у с.Голиця Болградського району Оддеської області гр. ОСОБА_1 керував т.з. ЗАЗ з д/н.з. НОМЕР_2 - не маючи посвідчення водія та з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота); від проходження медичного огляду у медичному закладі в установленому законом порядку та від перевірки приладом "Драгер" відмовився, до протоколу додано цифровий носій з відео фіксацією події та обставин правопорушення; таким чином, зафіксовано два правопорушення, які передбачені: ст.130ч.1 та ст.126ч.5 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час та місце розгляду адміністративних матеріалів повідомлявся відповідно до чинного законодавства шляхом вручення судової повістки яку він отримав, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Тому, оскільки, відповідно до ст.268 ч.2 КУпАП, його участь у судовому засіданні не є обов`язковою за даною категорією справ, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду за відсутністю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 .

На відеодоказах - у відеофайлах, що містяться на цифровому носії (DVD-диску), що доданий до матеріалів з вищезазначеними протоколами і які були досліджені судом в ході судового засідання, вбачається, що працівники поліції, зупинивши ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом - чемно з ним розмовляють, пояснюють причину зупинки та ставлять питання, у тому числі - з приводу згоди пройти тестування приладом "Драгер" або проїхати на медичний огляд, на що ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється від перевірки приладом та їхати до Болградської ЦРЛ.

Вивчивши подані суду матеріали, дослідивши докази та встановивши обставини скоєння правопорушення та дослідивши цифровий носій з відеозаписами обставин обох правопорушень і їх фіксації, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень: за ст.126ч.5 КУпАП - за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами; та - за ст.130ч.1 КУпАП - за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - оскільки його вина у скоєнні вказаних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення з поясненнями до них, цифровими носіями - дисками з відеозаписами обставин правопорушення,

Однак кваліфікація його дій саме по ч.5 статті 126 КУпАП - не підтверджується, адже доказів того, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до відповідальності - відсутні, оскільки з моенту притягнення його до відповідальності Постановою Малиновського районного суду Одеської області від 22.04.2024р. (справа№521/5287/24, провадж.№3/521/4298/24) за ст.126ч.5 КУпАП і до 10.08.25р. працівниками поліції було складено ще два протоколи про адміністративні правопорушення, у т.ч. й за керування транспортним засобом без наявності в нього такого права - пройшло більше року.

Тому його дії підлягають кваліфікуванню за ст.126 КУпАП, але за її частиною 2 - як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Поняття «перекваліфікація» науковці розглядають крізь призму саме кримінального процесу, що пов`язано з відсутністю в Кодексі України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) норми, яка б регулювала дані відносини. Зміна кваліфікації (перекваліфікація) зміна кримінально-правової оцінки вчиненого діяння (поведінки особи) шляхом заміни чи зміни (уточнення) кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, повністю або частково. Однак, необхідність зміни правової кваліфікації дій особи виникає не лише у кримінальних провадженнях, а й при розгляді справ про адміністративні правопорушення. Поширеними є випадки, коли, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, особами допускається неправильне застосування норм матеріального права, наприклад, невірно зазначається частина статті КУпАП.

КУпАП прямо не містить статті "про право суду перекваліфікувати", суд має право змінювати кваліфікацію дій, якщо докази вказують на інше правопорушення, але це відбувається в межах процесу доведення вини та оцінки доказів, і суд не може самостійно "придумати" нове правопорушення, а лише діє в межах наданих матеріалів та норм закону (наприклад, ст. 284 КУпАП визначає, що суд ухвалює постанову про накладення стягнення чи закриття справи). Принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України) та презумпція невинуватості (ст. 62 Конституції, ст. 7 КУпАП) вимагають, щоб сумніви тлумачились на користь особи, і обвинувачення не ґрунтувалося на припущеннях. Суд, розглядаючи справу, може дійти висновку, що дії особи підпадають під іншу статтю, ніж та, що зазначена у протоколі, і винести відповідну постанову (наприклад, про застосування іншого стягнення або закриття справи). Суд не збирає докази з власної ініціативи і не може вийти за межі доведеного у протоколі, але може змінити юридичну оцінку доведених фактів (перекваліфікувати), якщо докази це дозволяють, залишаючись неупередженим. Отже, суд має право, за аналогією Закону, в межах повноважень, визначених КУпАП та іншими законами, і його право "перекваліфікації" є наслідком належної оцінки доказів, а не окремої "статті про перекваліфікацію" .

Так, Аналогія закону полягає у застосуванні компетентним органом державної влади (зазвичай судом) норми правової або норм, що регулюють відносини, подібні до тих, які є предметом розгляду в межах конкретної правової ситуації або правового спору. Необхідність застосування аналогії закону пов`язана з тим, що навіть найрозвиненіше законодавство об`єктивно не здатне заздалегідь унормувати всі нетипові ситуації, які потребуватимуть правового реагування. На практиці суб`єкти правозастосування, особливо суди, нерідко вимушені розглядати юридично значущі ситуації та правові спори в умовах, коли відсутній відповідний нормативно-правовий акт, норми якого безпосередньо повинні були б регулювати ці ситуації. Однак відсутність конкретних правових норм, які можна було б застосувати до певної життєвої ситуації або правового спору, не означає відсутності необхідності ці ситуації або спори вирішувати та прийняти в результаті такого вирішення відповідний правозастосовний акт. За допомогою аналогії закону суб`єкт правозастосування офіційно заповнює певну законодавчу прогалину, але не усуває її цілковито й назавжди (останнє може здійснити лише законодавець). Для вирішення юридичної справи необхідне дотримання певних умов: впевненість, що факт, який розглядають (ситуація, спір), вимагає правового вирішення, має правові наслідки, а отже, повинен бути вирішений через ухвалення відповідного правозастосовного акту; відсутня правова норма, яка безпосередньо врегульовує ситуацію або спір (ця умова відображає вимогу до суб`єкта правозастосування при вирішенні конкретної справи керуватися насамперед нормами закону); наявність подібної правової норми (яка має схожі істотні ознаки порівняно з нормою, яка вимагається, або регулює відносини, подібні до тих, які потребують врегулювання). Можливість застосування аналогії передбачена нормами чинного законодавства України. Зокрема, у ч. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України зазначено, що коли цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, на них поширюються ті самі правові норми цього Кодексу, інші акти цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини. Водночас не в усіх галузях права допустиме застосування аналогії закону для заповнення відповідних законодавчих прогалин. Так, аналогія як спосіб заповнення прогалин у законодавстві та праві не діє у кримінальному праві. Недопустимість застосування аналогії закону до відповідних відносин повинна бути прямо передбачена в законі. Так, у ч.4ст.3 Кримінального кодексу України визначено, що застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено. Це означає, що злочином може бути визнана лише та дія, яке прямо передбачена нормами Кримінального кодексу України, а отже, кримінальна відповідальність може наступати лише за заздалегідь передбачену дію. Цей принцип визнаний усіма демократичними правовими системами і спрямований на захист свободи особистості.

В даному випадку, зміна кваліфікації з частини 5 на частину 2 статті 126 КУпАП є законною, не виходить за межі висунутого обвинувачення та не погіршує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи також те, що ОСОБА_1 вчинив два вищевказані правопорушення, - він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ч.2ст.36 КУпАП, згідно якої в разі, "якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення призначається в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених", - у даному випадку - статтею ст.126ч.2 КУпАП.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обидві справи з протоколами про адміністративні правопорушення підлягають об`єднанню в одне провадження, та, з урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника, беручи до уваги ступінь його вини, майновий стан, та інші вимоги, передбачені ст.33 КУпАП, з метою виховання та попередження скоєння інших правопорушень, - гр. ОСОБА_1 підлягає притягненню до відповідальності у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією найбільш суворої статті з числа вчинених - ст.130ч.1 КУпАП, що буде справедливим, співмірним з вчиненим, та достатнім - для виховання і попередження вчиненню нових правопорушень; накладення інших видів стягнень, передбачених санкціями статей, за якими суд визнав вину особи, - не відповідатиме характеру вчинених правопорушень, особі правопорушника та ступеню його вини.

Стосовно додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд встановив, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія, - її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами. Це зазначено також у висновку об`єднаної палати КЦС ВС (Постанова від 04.09.2023, спр. №702/301/20) - про те, що особі, яку визнано винною... суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, п.5ч.2ст.4 ЗУ «Про судовий збір», з правопорушника підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року - що, наразі, становить 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст.9-11,33,40-1,ст.126ч.5,130ч.2,221,268,283-285,294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №497/2056/25 та №497/2057/25 - відносно ОСОБА_1 - з присвоєнням спільній справі номеру справи, що надійшла до суду першою - №497/2056/25.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні двох адміністративних правопорушень, передбачених: ст. ст.126ч.2 та 130ч.1 КУпАП, і на підставі санкцій цих статей призначити йому стягнення:

- за ст.126ч.2 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн.;

- та за ст.130ч.1 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн., та, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.36 КУпАП, остаточно, ОСОБА_1 призначити стягнення, що передбачене статтею з найбільш суворим стягненням - ст.130ч.1 КУпАП - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та, - з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок (UA0026001 отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ -37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету -22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що: штраф, відповідно до ст.307 КУпАП, - має бути сплачений (на рахунок UA0015001, отримувач - ГУК в Одеській області, , банк - Казначейство України (ЕАП), код банку -899998, код класифікації доходів бюджету -21081300) не пізніш, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії даної постанови;

- в разі несплати штрафу у встановлений строк, - стягнути його згідно ст.308 КУпАП у подвійному розмірі - 34000 (тридцять чотири тисячі) грнивень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Кравцова