Номер провадження3/205/5413/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду з ВП№1 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 861741 від 17.11.2025 ОСОБА_1 02.10.2025 о 13:30 не виконала свої батьківські обов`язки по вихованню сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в Гімназії №132 за адресою: АДРЕСА_2 , вдарив ОСОБА_3 2012 року народження, в область ока та влаштував конфліктну ситуацію. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст.184 КУпАП.

До протоколу уповноваженою особою долучено такі матеріали:

-протокол прийняття заяви ОСОБА_4 про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 , який 20.10.2025 намагався вчинити бійку,

-пояснення ОСОБА_4 про те, що 02.10.2025 ОСОБА_6 побив її сина,

-пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 про те, що 02.10.2025 він знаходився на навчанні в Гімназії №132, та у нього виник конфлікт із учнем 7-Б класу ОСОБА_7 , який вдарив ОСОБА_8 в живіт, а ОСОБА_2 у відповідь вдарив ОСОБА_9 в область ока,

-пояснення ОСОБА_1 про те, що від сина їй стало відомо про те, що під час конфлікту ОСОБА_10 вдарив її сина у живіт, та син у відповідь вдарив його в область ока,

-копія паспорта ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона та її неповнолітні діти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 мешкають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Також пояснила, що виконує свої батьківські обов`язки належним чином, виховує дітей, з якими має товариські відносини. Діти забезпечені усіма належними умовами для розвитку та навчання. ОСОБА_11 займається спортом, тривалий час навчався у футбольній школі. Також він навчається у гімназії №132. Батько ОСОБА_13 мешкає окремо, проте теж бере участь у його вихованні, вони часто спілкуються по телефону. Додала, що у час, вказаний у протоколі, 02.10.2025 о 13:30, вона перебувала на роботі, а син в цей час перебував у гімназії, та із протоколу їй не зрозуміло, які саме батьківські обов`язки вона повинна була виконати у час знаходження дитини у навчальній установі.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 у присутності своєї матері пояснив, що дійсно 02.10.2025 на території Гімназії №132, де він навчається, у них стався конфлікт із неповнолітнім ОСОБА_7 , який під час конфлікту першим наніс йому удар ногою в живіт, та ОСОБА_14 у відповідь теж наніс ОСОБА_15 удар в область ока. Також підтвердив, що його вихованням займається його мати, він має все необхідне для життя, навчання та свого розвитку, декілька років займається спортом, відвідує футбольну школу. Має товариські відносини зі своєю матір`ю. Також часто спілкується зі своїм батьком, який мешкає окремо.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків вважатиметься не будь-яка дія або бездіяльність, а невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно вимог п.1, п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення уповноваженою особою, що склала протокол, не дотримано зазначених вимог, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, якою законодавчою нормою вони передбачені, та яким чином ОСОБА_1 повинна була їх виконати під час перебування дитини у навчальному закладі, оскільки дата та час вчинення нею адміністративного правопорушення у протоколі вказано саме 02.10.2025 о 13:30.

Окрім того, уповноваженою особою до матеріалів справи не долучено даних, що характеризують ОСОБА_1 , висновків органу опіки і піклування, медичних висновків чи інші матеріали, які б давали суду можливість встановити, від яких саме батьківських обов`язків ухиляється особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол прийняття заяви ОСОБА_4 про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 , який 20.10.2025 намагався вчинити бійку, суд вважає неналежним доказом, оскільки він не стосується дати вчинення інкримнованого особі адміністративного правопорушення.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, була висловлена правова позиція про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, враховуючи, що викладена у протоколі ВАД № 861741 фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, а суд не має права самостійно редагувати її та відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита у в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 38, 40-1, ст.184, 247, 251, 256, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно