Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3788/25 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Г.
Номер провадження №33/4805/1050/25
Категорія ч.3 ст.173-8 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Купця Б.Л., адвоката потерпілої Мариніної М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 23 липня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 23 липня 2025 року об`єднано в одне провадження справи 285/3788/25, 285/3789/25 та наступні номери проваджень 3/0285/1821/25, 3/0285/1822/25, присвоєно справі № 285/3788/25 (3/0285/1821/25).

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення за цим законом у виді адміністративного арешту на строк 3 (три) доби. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 09 липня 2025 року близько 18 год 10 хв. та о 21 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме: ображав, кричав, лаявся та перебував в місці проживання, щодо якого у нього винесено заборонний припис та конфліктував з потерпілою ОСОБА_2 , вчинивши зазначене діяння повторно протягом року після накладення стягнення, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що протоколи не містять його припису, а також роз`яснення прав, встановлених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, останні складені у його відсутність. Будь яких пояснень свідків чи понятих, які підтверджували факт його відмови, до матеріалів справи не додано. Звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові вказується на те, що ним порушено тимчасовий заборонний припис від 09.07.2025, вказаний припис йому вручено не було. Зазначає, що повісток про час та місце розгляду справи він не отримував, вказані докази також відсутні в матеріалах справи.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що оскаржувану постанову постановлено у відсутність ОСОБА_1 , а її копію отримав лише 31.07.2025, що підтверджується трекінг-відправленням із сайту «Укрпошта» (а.с. 38).

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статтей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-8 КУпАП суд першої інстанції у мотивувальній частині постанови послався на те, що вина останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-8 КУпАП підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 039116 та серії ВАВ № 039118 від 09.07.2025; повідомленням на службу 102, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.07.2025, копією термінового заборонного припису від 09.07.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 заборонено на строк 10 діб з 17-00 год. 09.07.2025 до 17-00 год 19.07.2025 перебувати у місці проживання постраждалої особи та контактувати з нею, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, довідкою Звягельського РВП ГУНП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, копією постанови Звягельського міськрайонного суду Житомирської області № 285/2556/25 від 29.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-8 КУпАП.

З таким висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодитися не може, виходячи з наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначаються суть адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-8 КУпАП невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Частиною 3 ст. 173-8 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Згідно з п. 16 частини першої статті першої Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Пунктом 12 Наказу № 654 від 01.08.2018 «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» передбачено, що у разі відмови кривдника підписати припис працівник уповноваженого підрозділу поліції у рядку «Кривдник від підпису відмовився в присутності» ставить власний підпис та пропонує підписати постраждалій особі (її представникові) та свідку(ам) (у разі наявності).

Відповідно до Наказу № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» та пункту 9 частини першої статті 31, статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису при складанні процесуальних документів та фіксації правопорушення працівники поліції (уповноважені особи) зобов`язані використовувати засоби технічної фіксації таких дій.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 039116 від 09 липня 2025 року: «09.07.2025 року близько 18 год 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме: ображав, кричав, лаявся, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 173-8 КУпАП» (а.с. 2).

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 039118 від 09.07.2025 слідує: «09.07.2025 року близько 21 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме: ображав, кричав, лаявся та перебував в місці проживання порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме: заборону на вхід та перебування в місці проживання та конфліктував з ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-8 КУпАП» (а.с. 13).

В той же час, відповідно до фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції та викладених в постанові, ОСОБА_1 визнано винуватим за те, що він 09.07.2025 року близько 18 год 10 хв. та о 21 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме: ображав, кричав, лаявся та перебував в місці проживання, щодо якого у нього винесено заборонний припис та конфліктував з потерпілою ОСОБА_2 , вчинивши зазначене діяння повторно протягом року після накладення стягнення, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення і визнав особу винною в тих діях, які поліцейським не інкримінувались йому в протоколі.

Апеляційний суд звертає увагу, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 09 липня 2025 року (а.с. 16), долучений до матеріалів справи, як і протоколи про адміністративне правопорушення містить відмітку працівника поліції, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, проте будь-які відеозаписи з бодікамер працівників поліції чи пояснення свідків щодо відмови від підпису кривдника до матеріалів справи не долучені.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства рф така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 : «вчинивши зазначене діяння повторно протягом року після накладення стягнення». А суд першої інстанції не мав права самостійно редагувати фабули правопорушення, зазначивши в своїй постанові конкретні обставини правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, апеляційний суд вважає, що обставини, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не відображають всіх істотних ознак складу правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-8 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апелянта є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 23 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 23 липня 2025 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за 3 ст. 173-8 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь