Справа № 298/1618/25
Номер провадження 3/298/1037/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Гірське Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця помічника гранатометника 2 відділення охорони 3 взводу охорони 1 роти охорони 8 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №709 від 27 листопада 2025 року, 27.11.2025 о 00:45 на об`єкті охорони № НОМЕР_2 в населеному пункті АДРЕСА_2 командиром 1 роти охорони НОМЕР_3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 , виявлено на бойовому чергуванні стрільця-помічника гранатометника 2 відділення охорони 3 взводу охорони 1 роти охорони 8 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджуються висновком №66 від 27.11.2025, виданого КНП «Турківська ЦМЛ» ТМР. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовий частині) №23 від 24.01.2025 солдат ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 .

Дане порушення порядку несення бойового чергування є суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді порушення правил несення бойового чергування та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Стрілець-помічник гранатометника 2 відділення охорони 3 взводу охорони 1 роти охорони 8 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , перебуваючи в складі добового наряду, будучи патрульним та несучи бойове чергування, в умовах особливого періоду в порушення вимог ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 9, 11, 16, 17, 128, 241, 340 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України неналежно виконував свої службові обов`язки під час несення бойового чергування, а саме: перебував в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення та відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушив правила несення бойового чергування, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання йому SMS-повідомлення згідно поданої ним письмової заяви.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст.268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 172-17 КУпАП, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Диспозиція частини 2 статті 172-17 КУпАП України передбачає відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинене в умовах особливого періоду.

Тобто, об`єктивною стороною ст. 172-17 є порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України.

Відповідно до ст.332 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, бойове чергування це виконання бойового завдання, яке здійснюється черговими групами і засобами, призначеними для військових частин.

При цьому, згідно положень ст. 340 Статуту, особовому складові чергової зміни під час несення бойового чергування заборонено:

передавати будь-кому, хоча б тимчасово, без дозволу командира чергових сил і засобів виконання обов`язків несення бойового чергування;

відволікатися, братися за справи, не пов`язані з виконанням обов`язків несення бойового чергування;

самовільно залишати бойовий пост чи інше місце несення бойового чергування;

виконувати роботу, яка призводить до зниження бойової готовності озброєння, бойової та іншої техніки.

Разом з тим, зі змісту складеного відносно ОСОБА_1 проколу не вбачається вчинення останнім наведених порушень, визначених ст.340 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на що міститься посилання в даному протоколі.

Натомість, наявні посилання на виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, направлення його на огляд та підтвердження даного стану висновком від 27.11.2025 №66. Проте, слід зауважити, що за вчинення даного правопорушення відповідальність передбачена положеннями ч.3 ст.172-20 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнано винним та накладено відповідне адміністративне стягнення, що вбачається з постанови Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2025 року у судовій справі №298/1617/25. Зокрема, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вказану постанову винесено судом за наслідками розгляду протоколу Т0910 №708 про адміністративне правопорушення, за яким встановлено, що 27 листопада 2025 року о 00 год. 45 хв. на території ППД 1 роти охорони ( АДРЕСА_2 ) стрілець - помічник гранатометника 2 відділення охорони 3 взводу охорони 1 роти охорони 8 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків знаходився з наявними ознаками вживання алкоголю: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Після чого був направлений на медичний огляд у КНП «Турківська центральна лікарня», де було зафіксовано стан алкогольного сп`яніння, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.11.2025.

При цьому, зазначення вчинення ОСОБА_1 дій, які полягають в порушенні несення бойового чергування та за вчинення яких передбачена відповідальність ч.2 ст.172-17 КУпАП, в складеному відносно останнього проколі №709 від 27 листопада 2025 року не містяться.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява №926/08) зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

У рішенні ЄСПЛ від 2.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, з огляду на відсутність в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі відомостей щодо вчинення останнім дій, які полягають у порушення правил несення бойового чергування та за вчинення яких передбачена відповідальність в межах ч. 2 ст. 172-17 КУпАП, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, вчинення якого інкримінується особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування в даному випадку положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 172-17, 247, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя Зизич В.В.