ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП __________,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №514098 від 15.11.2025 зазначено, що 15.11.2025, о 17 год 30 хв, в м. Рівне по вул. Київська, 106, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно вчасно не відреагувала на її зміну, не дотрималася безпечного інтервалу, внаслідок чого допустила зіткнення із транспортним засобом «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п. п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень та завдано матеріальних збитків.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, вказала, що, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася на перехресті, де організований круговий рух, пояснила, що в момент руху по колу була уважною і усвідомлювала, що має перевагу перед іншими транспортними засобами, які хочуть розпочати рух по колу. Зазначила, що не помітила, як транспортний засіб «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 раптово розпочав рух колом, не зважаючи на її перевагу в русі, вважає, що зіткнення транспортних засобів сталося з вини потерпілого, який не надав їй перевагу в русі під часу руху колом, просила закрити провадження у справі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Курганська О.В. звернулася до суду із запереченнями на протокол про адміністративне правопорушення, в яких просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На доведення доводів посилалася на відеозапис з місця події, який на її думку підтверджує, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася на перехресті, де організований круговий рух, і на момент зіткнення перебувала на колі, куди в`їжджав транспортний засіб «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який не надав їй перевагу в русі, чим порушив вимог п. 16.12 ПДР та здійснив наїзд на транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що керуючи транспортним засобом «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , почав рухатися на перехресті, де організований круговий рух, і раптово відчув удар в задню частину свого автомобіля, коли рухався по колу, наголосив, що своїми діями не порушив жодних вимог Правил дорожнього руху, переконаний, що зіткнення транспортних засобів відбулося з вини ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 124 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об`єктів.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Отже, умовами настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність: 1) порушень учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, 2) пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відсутність хоча б однієї з вищевказаних умов не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у якості доказів долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №514098 від 15.11.2025, в якому містяться відомості щодо часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, схему місця ДТП від 15.11.2025, в якій зафіксоване місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів після ДТП відносно один одного та елементів проїжджої частини, характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.11.2025, чек газоаналізатора «Драгер» тест №4819 від 15.11.2025.

На переконання суду зазначені докази не є належними та достатніми доказами вчинення особою адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений наданий захисником відеозапис, на якому зафіксовано подію дорожньо-транспортної пригоди.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , розпочала рух перехрестям з круговим рухом з увімкненим покажчиком повороту та продовжила рухатися по колу далі. У цей час на вказане перехрестя виїхав транспортний засіб «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , після чого відбулося зіткнення транспортних засобів на перехресті (файл «збільшене», хронологічний відрізок: 00:15 і далі за відео).

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, конкретизувати дії учасників дорожньо-транспортної пригоди та оцінити характеру руху транспортних засобів, отриманий у встановленому законом порядку, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи потерпілого про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , яка, рухаючись по колу, не була уважна і не надала потерпілому перевагу в русі, суд вважає необґрунтованими.

З відеозапису дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , ввімкнула покажчик повороту і розпочала рух перехрестям з круговим рухом, остання рухалася з безпечною швидкістю, дотримувалася дистанції, була уважною та мала перевагу в русі перед транспортними засобами, які не рухаються по колу, чим дотрималася вимог п. п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху. На момент початку руху автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , по колу, автомобіль «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , не рухався по перехрестю, а перебував на другорядній дорозі. Через певний проміжок часу потерпілий ОСОБА_2 , порушуючи вимоги п. 16.2 ПДР, раптово розпочав рух по перехрестю, не надавши перевагу в русі ОСОБА_1 , яка продовжувала рухатися колом, що спричинило зіткнення транспортних засобів та їх механічні пошкодження.

Суд зауважує, що обстановка, у якій допустив зіткнення ОСОБА_2 , не свідчила про те, що порушення ним ПДР було вимушеним. Навпаки, саме його дії у вказаній дорожній обстановці були безпосередньою причиною настання наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Проаналізувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , рухаючи перехрестям з круговим оборотом, була уважною, стежила за дорожньою обстановкою, дотрималася безпечної дистанції та інтервалу, а також мала перевагу в русі перед іншими транспортними засобами, які не рухалися колом, в той час як ОСОБА_2 раптово розпочав рух по перехрестю, не надавши перевагу в русі останній, яка продовжувала рухатися колом, що спричинило зіткнення транспортних засобів та їх механічні пошкодження, а відтак ОСОБА_1 дотримано вимоги п. п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху під час перетину перехрестя з круговим рухом, тому суд не знаходить підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

У рішеннях «Малофєєва проти росії» та «Карелін проти росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у даній справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак провадження відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Олег КОСТЮК