МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2025 р. Справа № 370/3149/25

Провадження № 3/370/1228/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює торговим представником у ТОВ «Сплат Дестрибюшин», за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення

у с т а н о в и л а:

У Протоколі про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2025 року серія ВАД № 857118, що 11.10.2025 близько 18 год 00 хв в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не виконала свої батьківські обов`язки, а саме: залишила без належного нагляду свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до вчинення ним протиправних дій, а саме: нанесення собі тілесних ушкоджень в результаті змішування хімічних речовин, що призвело до вибуху, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , того дня вони із сім`єю перебували у селі Плахтянка, куди приїздлять на вихідних на відпочинок. Крім того, на літніх канікулах, син познайомився з іншими дітьми, місцевість йому знайома, тож поки вона з чоловіком готувала їсти, сину дозволили піти погуляти, що в цьому немає нічого протизаконного. Свої батьківські обов`язки виконує належним чином, але діти можуть зробити шкоду потайки від батьків.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Згідно із статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією частини першої статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

До обов`язкового складу об`єктивної сторони невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей входить ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, а особа, яка визначена статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язана зазначити в ньому закон/норму закону, яку порушила особа, відносно якої складено протокол.

Отже, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно з частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться у статтях 150 і 180 СК України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Зі змісту положень статті 150 Сімейного кодексу України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Згідно зі статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 залишила без належного нагляду свого сина, чим не виконала свої батьківські обов`язки, натомість суд вважає, що дозволивши дитині піти погуляти, з огляду на її вік, 10 років, не свідчить про відсутність належного нагляду за дитиною та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд повинен оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, визначеного частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в її діях складу цього правопорушення, тому у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення слід закрити.

Керуючись статтями 7, 9, 184, 245, 247, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

у х в а л и л а:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина