Справа № 365/1151/25
Номер провадження: 3/365/363/25
ПОСТАНОВА

іменем України

"30" грудня 2025 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Солдатова Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 3, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженця м. Куляб, Таджикистан, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працездатної, яка офіційно не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

30.12.2025 до Згурівського районного суду Київської області від СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 964447 від 18.12.2025, складеного інспектором РПП СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції Скопичем І.І., 11.12.2025 приблизно о 01 год. 50 хв. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ображала нецензурною лайкою свою дочку ОСОБА_2 , кидалась в бійку, але фізичної сили не застосовувала, чим вчинила домашнє насильство внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала та пояснила, що її дочка ОСОБА_3 у липні цього року повернулась до неї та зараз вони проживають разом у будинку її покійної матері. Разом з ними також проживає її брат та співмешканець ОСОБА_4 . Вона працює неофіційно на фермі та дуже стомлюється на роботі. Відколи дочка повернулася, вона не дає їй спокійно жити, приводить у дім своїх друзів посеред ночі, б`є її та виганяє з будинку. 11.12.2025 вона відпочивала після роботи. Співмешканця вдома не було, він був у м. Києві на роботі. Дочка повернулася додому після першої години ночі разом зі своїми друзями. Вона зробила дочці зауваження, сказала, що нікого в дім пускати не буде. Між ними виник словесний конфлікт. Тієї ночі вона пішла ночувати до сусіда, оскільки боялася залишатися вдома. Потім вона дізналася, що дочка викликала поліцію. 18.12.2025 з нею спілкувався працівник поліції, відбирав пояснення. Вона підписала пояснення не читаючи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В судовому засіданні досліджені наявні в матеріалах справи докази, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 964447 від 18.12.2025 (а.с. 1);

-копія рапорту від 11.12.2025, з якого вбачається, що 11.12.2025 о 02:23 надійшло повідомлення зі служби 102 проте, що 11.12.2025 о 02:16 за адресою: АДРЕСА_1 , мати та її співмешканець ОСОБА_4 підіймають руку на заявницю, лізли битися. Заявник ОСОБА_2 . Результат відпрацювання: Прибувши на місце події було встановлено, що заявниця повернулася пізно додому та у неї з матір`ю ОСОБА_1 та співмешканцем матері ОСОБА_5 , виник словесний конфлікт, після чого остання викликала наряд поліції, а матір зі співмешканцем пішли з місця полії та їх місце перебування невідоме. Від заявниці було відібрано письмову заяву та пояснення для подальшого прийняття рішення згідно чинного законодавства (а.с. 2);

-копія письмової заяви ОСОБА_2 (а.с. 3);

-копія письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с. 7);

-копія письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно з довідкою від 21.12.2025, виданою СПД № 2 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася (а.с. 9).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 964447 від 18.12.2025 зазначено, що « ОСОБА_1 ображала нецензурною лайкою свою дочку ОСОБА_2 , кидалась в бійку, але фізичної сили не застосовувала, чим вчинила домашнє насильство внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої».

Проте, обов`язковими ознаками об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є наявність наслідків у формі шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого та причинно-наслідковий зв`язок між діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та наслідками у формі шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто, суть адміністративного правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме не містить обов`язкової ознаки об`єктивної сторони наслідків у формі шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia») заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів того, що діями ОСОБА_1 завдано шкоди фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП суддя лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя має бути неупередженим і безстороннім, а тому не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У своїй постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а Верховний Суд зазначає, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

За таких обставин, справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 245, 247, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили постановою апеляційного суду, яку винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Т.М. Солдатова