Провадження № 3-в/761/48/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Міхєєва І.М.,

розглянувши в приміщенні суду заяву адвоката Соловйова Є.В. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про відстрочення виконання постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 14.08.2024 в частині позбавлення права керування транспортними засобами в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.08.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.11.2024 заяву адвоката Соловйова Є.В. про відстрочення виконання постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 14.08.2024 в частині позбавлення права керування транспортними засобами задоволено частково. Відстрочено ОСОБА_1 , виконання стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік, тобто до 15.11.2025 включно.

В подальшому, адвокат Соловйов Є.В. в інтересах ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання постанови суду від 14.08.2024 в частині позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обставини які стали підставою для прийняття постанови від 15.11.2025 на даний час не відпали та продовжують існувати.

Так, адвокат зазначає, що ОСОБА_1 на даний час проходиться військову службу на посаді старшого офіцера адміністративного відділу Центру інформаційних ресурсів, та у своїй роботі використовує власний транспортний засіб для виконання поставлених йому завдань.

Таким чином, позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами в період дії воєнного стану, унеможливить виконання поставлених йому завдань за призначенням, спрямованих на захист інтересів держави в період воєнного стану, що призведе до зриву виконання завдань інтересів Сил оборони.

В судовому засіданні адвокат Соловйов Є.В., а також ОСОБА_1 заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Соловйова Є.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до вимог ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Крім того, відповідно до ст. 301 КУпАП, за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Положеннями ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 у справі №9901/598/19.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання судового рішення є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, й щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19 та від 03.09.2020 у справі №905/30/16.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №796/43/2018, від 19.06.2019 у справі №2-55/10.

Адвокат свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та у своїй роботі використовує власний транспортний засіб для виконання поставлених йому завдань, у зв`язку з цим виконання постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 14.08.2024 є неможливим.

Разом з тим, вказані обставини на даний час не можуть бути підставою для відстрочення виконання постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 14.08.2024, оскільки ОСОБА_1 вже надавалася відстрочка виконання вищезазначеної постанови суду в частині позбавлення права керування, та в останнього було достатнього часу для організації своєї роботи та покладення своїх обов`язків в частині використання автомобіля, на іншу особу.

Згідно з положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Таким чином, враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для розстрочки виконання вказаного судового рішення, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви адвоката Соловйова Є.В. в інтересах ОСОБА_1 , про розстрочку виконання постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 14.08.2024.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 301, 304 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Соловйова Є.В. в інтересах ОСОБА_1 , про відстрочення виконання постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 14.08.2024 в частині позбавлення права керування транспортними засобами в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Міхєєва