Провадження № 3/201/4175/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2025 року Соборний районний суд міста Дніпра у складі судді Давидовської Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі ОСОБА_1 ) громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

установив:

Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 500297, складеного 01.11.2025 року о 14:43:18 зазначено, що 01.11.2025 року о 13:00:00 за адресою: м. Дніпро, вул. Станична 2, водій після вчинення дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), місце події залишив, до поліції не звернувся. Був заблокований свідками події за певної дистанції від місця ДТП, намагався втекти, чим порушила п.2.10 (а) Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі Правила дорожнього руху) - залишення водіями транспортних засобів (далі ТЗ) іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Позиція учасників розгляду справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення заперечила, пояснивши, що дійсно 01.11.2025 року у вказаний час керуючи своїм автомобілем рухаючись заднім ходом в`їхала в паркан. Зазначила, що не мала наміру залишати місце ДТП, адже зупинилась трохи далі місця події, щоб оглянути паркан. Але, у зв`язку з критичним станом її чоловіка, побоюючись за його життя і здоров`я терміново мала їхати в пошуках лікарні для чоловіка. ОСОБА_1 на підтвердження кричного стану здоров`я чоловіка надала до суду виписний епікриз № 23311 з медичної карти стаціонарного хворого 2 хірургічного відділення Комунального підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради. Відповідно до зазначеного документа чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшов в стаціонар 02.11.2025 року з шлунковою кровотечею.

Докази на підтвердження встановлених суддею обставин і висновки судді.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.п а) п. 2.10 розділу 2 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Отримання особою посвідчення водія та, як наслідок, набуття статусу водія як учасника дорожнього руху та права керувати транспортними засобами, одночасно є передумовою для виникнення у нього як водія обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства. При цьому, транспортні засоби чинним законодавством України визначені як джерело підвищеної небезпеки. У зв`язку з цим діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, підлягає підвищеному контролю з боку держави. За таких обставин, отримавши статус водія, ОСОБА_1 одночасно взяла на себе і обов`язок неухильно дотримуватися вимог чинного законодавства України, встановлених для водіїв транспортних засобів.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона складу цього адміністративного правопорушення визначається ставленням особи до наслідків і характеризується наявністю умисної форми вини, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел, спрямований на залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої водій причетний.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є його протиправність, тобто скоєння такого діяння, яке передбачено законом або іншими нормативно-правовими актами.

З наданих до суду матеріалів адміністративної справи та пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що ОСОБА_1 не мала на меті приховати факт дорожньо-транспортної пригоди та своєї участі в ній, не мала наміру ухилитися від відповідальності, а залишила місце ДТП у зв`язку з побоюванням за життя і здоров`я свого чоловіка та необхідністю термінового надання медичної допомоги чоловікові, що підтверджується наданими до суду медичними висновками.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст.62 Конституції України).

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому справу необхідно закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9-11, 23, 33, 38, 40-1, 122-4, 221, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя Т.В.Давидовська