Справа № 130/3292/25
Провадження № 33/801/1323/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2025 по справі № 130/3292/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за статтею 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2025 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Як зазначено в постанові суду, 11.10.2025 о 02 год. 05 хв. в с. Демидівка, по вул. Центральна, Жмеринського району, Вінницької області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку допустив наїзд на електромережу та паркан в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (вх № 14823/25 від 11.12.2025), яка подана засобами поштового зв`язку 9.12.2025, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить : (1) визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2025; (2) поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2025; (3) постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що : (1) 7.11.2025 ОСОБА_1 направив до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, до заяви долучено виписку з медичної карти хворого, проте, судом першої інстанції проігноровано подану заяву, чим порушено права ОСОБА_1 ; (2) постанова суду першої інстанції ґрунтується на недопустимих доказах, судом розглянуто справу поверхово та формально, без допиту осіб в судовому засіданні; письмові покази є неналежними доказами, якщо особа не надала показання в судовому засіданні; (3) в результаті ДТП, що відбулось 11.10.2025 працівниками поліції було складено три протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , а саме за ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП; однак судом першої інстанції порушено вимоги статті 36 КУпАП та розглянуто протоколи окремо, що призвело до незаконного призначення стягнення окремо за кожне правопорушення, тобто місцевий суд погіршив становище ОСОБА_1 ; (4) судом не було встановлено пом`якшуючі відповідальність обставини (щире каяття та визнання вини ОСОБА_1 , повне відшкодування шкоди потерпілим, відсутність претензій до нього, позитивну характеристику за місцем проживання, являється студентом, відсутність джерела доходу, знаходження у скрутному матеріальному становищі через наявні боргові зобов`язання, які виникли у зв`язку з відшкодування шкоди потерпілим), які свідчать про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП.

В апеляційній скарзі також заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження з тих підстав, що постанова суду першої інстанції винесена 10.11.2025, справу розглянуто у його відсутності, копію постанови він отримав засобами поштового зв`язку 29.11.2025, апеляційну скаргу подав засобами поштового зв`язку 9.12.2025, тобто протягом десяти днів з ознайомлення зі змістом оскаржуваної постанови.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додано наступні докази : (1) копію заяву про відкладення розгляду справи; (2) виписку з картки хворого від 7.11.2025; (3) підтвердження направлення клопотання на електронну адресу суду; (4) заява ОСОБА_1 , директору СО «Жмеринські ЕМ»; (5) заява ОСОБА_1 про реструктуризацію боргу; (6) рахунок № 7 СО «Жмеринські ЕМ»; (7) рахунок № 7 СО «Жмеринські ЕМ»; (8) копію квитанцій про відшкодування шкоди за електроопору на 3-х арк; (9) нотаріально завірена заява потерпілої ОСОБА_3 ; копія письмової заяви потерпілої ОСОБА_4 ; (10) копію характеристики виданої Гніванською міською радою.

29.12.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання (вх № 14641/25-вх) захисника Ковальчука Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про об`єднання на підставі частини другої статті 36 КУпАП в одне провадження справ про притягнення ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 126 КУпАП (справа № 130/3290/25), за статтею 124 КУпАП (справа № 130/3292/25) та за частиною першою статті 130 КУпАП (справа № 130/3291/25), оскільки подія мала місце в один час та щодо однієї особи, місцевим судом проігноровано положення статті 36 КУпАП і зараз справи перебувають на розгляді в суді апеляційної інстанції.

Ознайомившись із поданим клопотанням, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про об`єднання справ, оскільки в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявлялось клопотання про об`єднання справ в одне провадження на підставі статті 36 КУпАП. При цьому, підстави для об`єднання справ на стадії апеляційного розгляду відсутні.

У судовому засіданні захисник Ковальчук Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Потерпілі у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Ковальчука Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вважаю, що пропущений строк на оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження..

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова суду першої інстанції винесена 10.11.2025, справу розглянуто у його відсутності, копію постанови він отримав засобами поштового зв`язку 29.11.2025, апеляційну скаргу подав засобами поштового зв`язку 9.12.2025, тобто протягом десяти днів з ознайомлення зі змістом оскаржуваної постанови.

З огляду на зазначене, наведені в клопотанні про поновлення строку причини пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Щодо перегляду справи апеляційним судом.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів : протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 479977 від 11.10.2025 /а. с. 4/, відповідно до якого 11.10.2025 року о 02 год. 05 хв. в с. Демидівка, по вул. Центральна, Жмеринського району, Вінницької області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Фольксваген Гольф» державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку допустив наїзд на електромережу та паркан в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України; схеми місця ДТП від 11.10.2025 /а. с. 5/; письмових пояснень ОСОБА_1 від 11.10.2025 /а. с. 6/; письмових пояснень ОСОБА_4 від 11.10.2025 /а. с. 7/; відеозаписом з місця події (час 3:22 по 4:44) /а. с. 2-3/, з якого вбачається як працівники поліції підійшли до автомобіля «Фольксваген Гольф», реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля автомобіля знаходилась група осіб, на запитання працівників поліції : (1) де водій ? - ОСОБА_1 відповів «я»; (2) що сталось ? - ОСОБА_1 відповів «що не впорався з керуванням»; (3) чи це ви самі їхали ? - ОСОБА_1 відповів що «так сам»; (4) як це сталось ? - ОСОБА_1 відповів, що «їхав, не впорався з керуванням, слизька дорога, дощ, резина літня»; (5) на вимогу працівника поліції надати документи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію, паспорт) ОСОБА_1 повідомив, що з собою немає, зараз підвезуть (час 3:24), посвідчення водія на вимогу працівників поліції не надав.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (пункт 12.1 ПДР України).

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за статтею 124 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що 7.11.2025 ОСОБА_1 направив до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, до заяви долучено виписку з медичної карти хворого, проте судом першої інстанції проігноровано подану заяву, чим порушено права ОСОБА_1 , апеляційний суд не вважає достатньою правовою підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки в матеріалах справи зазначене клопотання відсутнє. Надані ОСОБА_1 докази надсилання заяви до суду на електронну адресу, без доказів скріплення документів ЕЦП також не можна вважати належним підтвердженням повідомлення суду про відкладення розгляду справи. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує факт обізнаності про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, строки розгляду справи в суді першої інстанції, суд першої інстанції правомірно провів розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, зокрема щодо охорони прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Завданням апеляційного провадження є перегляд за апеляційною скаргою справи і судового рішення на предмет правильності встановлення судом першої інстанції обставин у справі та застосування норм права. Враховуючи, що суд апеляційної інстанції покликаний забезпечити виправлення помилок суду першої інстанції як у питаннях факту (правильність оцінки доказів і встановлення обставин), так і в питаннях права (правильність застосування матеріального і процесуального права), вважаю, що розглянувши справу з участю захисника Ковальчука Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції забезпечив право особи брати участь у судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, а отже відсутність ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді першої інстанції не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, адже розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

З огляду на наведене, вважати, що судом були порушені права ОСОБА_1 , передбачені статтею 268КУпАП немає.

Аргументи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на недопустимих доказах, судом розглянуто справу поверхово та формально, без допиту осіб в судовому засіданні; письмові покази є неналежними доказами, якщо особа не надала показання в судовому засіданні, апеляційний суд вважає такими, що не спростовуються правильні висновки суду першої інстанції, які зроблено за повного з`ясування всіх обставин справи та доведеності в діях ОСОБА_1 зібраними у справі доказами наявності складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що в результаті ДТП, що відбулось 11.10.2025 працівниками поліції було складено три протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , а саме за ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак судом першої інстанції порушено вимоги статті 36 КУпАП та розглянуто протоколи окремо, що призвело до незаконного призначення стягнення окремо за кожне правопорушення, тобто місцевий суд погіршив становище ОСОБА_1 , апеляційний суд не вважає такими, що дають правові підстави для скасування оскаржуваної постанови, оскільки в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявлялось клопотання про об`єднання справ в одне провадження на підставі статті 36 КУпАП. При цьому, не об`єднання в одне провадження справ про адміністративне правопорушення ніяким чином не впливає на повноту і об`єктивність їх розгляду, враховуючи встановлені в суді першої інстанції строки розгляду справ, передбачені статтею 277 КУпАП, а також те, що спільний розгляд справ може привести до затягування їх розгляду і як наслідок уникнення особою відповідальності. Справи хоча і стосуються одного суб`єкта адміністративного правопорушення, однак мають різні об`єми та потребують дослідження різних обставин.

При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (частина перша статті 36 КУпАП).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не було встановлено пом`якшуючі відповідальність обставини (щире каяття та визнання вини ОСОБА_1 , повне відшкодування шкоди потерпілим, відсутність претензій до нього, позитивну характеристику за місцем проживання, являється студентом, відсутність джерел доходу, знаходиться у скрутному матеріальному становищі через наявні боргові зобов`язання, які виникли у зв`язку з відшкодування шкоди потерпілим), які свідчать про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, апеляційний суд відхиляє з огляду на характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, конкретні обставини справи та враховуючи особу правопорушника, його поведінку на місці події.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, характеру вчиненого правопорушення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2025 по справі № 130/3292/25.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2025 по справі № 130/3292/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота