КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Київ

справа №761/32575/25

провадження № 33/824/5439/2025

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2025 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Як вбачається з протоколу серії ЕПР1 № 402489 від 25 липня 2025 року, водій ОСОБА_1 25 липня 2025 року о 17 год. 55 хв. по вул. Олени Теліги, 11 у м. Києві керуючи транспортним засобом «Тесла», д.н.з НОМЕР_1 на перехресті з вул. Дорогожицька у м. Києві не врахував дорожньої обстановки, не відреагував на її зміну та при зміні напрямку руху не переконався в безпечності внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Тойота», д.н.з НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку.

При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.3.б, 10.1 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову та закрити провадженні у справі за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення за ст.. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не навів жодних об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Вказує, що суд порушив ст. 44 КАС України та ст. 286 КУпАП, не надавши апелянту копії матеріалів справи до двох засідань.

Стверджує, що суд не розглянув і не взяв до уваги всі клопотання ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що під час складення протоколу працівники поліції не ознайомили його з правами за ст. 268 КУпАП.

Наголошує, що постанова суду посилається на відеоматеріали, які не фігурували в матеріалах справи, що є порушенням ст. 77 КАС України.

Вважає, що суд неправильно застосував ст. 124 КУпАП, не врахувавши, що зіткнення сталося через порушення водієм ОСОБА_2 пункту 10.3 ПДР, тоді як дії ОСОБА_1 відповідали п. 10.1 ПДР України.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Клопотання мотивує тим, що ознайомився з оскаржуваною постановою 22 жовтня 2025 року в своєму електронному кабінеті.

У зв?язку із чим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2025 року.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 19 вересня 2025 року, а апеляційна скарга на неї подана 26 жовтня 2025 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вручена ОСОБА_1 оскаржувана постанова в судовому засіданні не була, а скаржник отримав її тільки 22 жовтня 2025 року у своєму електронному кабінеті у підсистемі «Елктронний суд».

В судове засідання апеляційного суду, яке призначене на 23 грудня 2025 року з'явився ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити, з підстав, викладених у ній.

Заслухавши ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд робить висновок про залишення без задоволення скарги з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як вбачається з протоколу серії ЕПР1 № 402489 від 25 липня 2025 року, водій ОСОБА_1 25 липня 2025 року о 17 год. 55 хв. по вул. Олени Теліги, 11 у м. Києві керуючи транспортним засобом «Тесла», д.н.з НОМЕР_1 на перехресті з вул. Дорогожицька у м. Києві не врахував дорожньої обстановки, не відреагував на її зміну та при зміні напрямку руху не переконався в безпечності внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Тойота», д.н.з НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив п. 2.3.б, 10.1 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 1.1 ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 2.3 б) ПДР України «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Відповідно до п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Отже, суд, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зауважує, що в рамках даного провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

З пояснень учасників ДТП, які надані одразу після дорожньо-транспортної пригоди, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась на перехресті з вул. Дорогожицька у м. Києві.

ОСОБА_1 зазначив, що на перехресті з вулиці Дорогожицька рухаючись по другій полосі на своєму автомобілі в нього із третьої полоси в`їхав автомобіль «Тойота», д.н.з НОМЕР_2 .

З пояснень другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 вбачається, що керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Теліги зі сторони вул. Щусева в сторону вул. Довженка остання рухалась в третій полосі. Водій «Тесла», д.н.з НОМЕР_1 почав зміщуватися з другої полоси в другу полосу без показчика поворотника, тим самим зачепив праве переднє крило моєї автівки.

Поліцейськими було складено схему місця ДТП, що складена за місцем пригоди, та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, дані щодо напрямку руху транспортних засобів, місце зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.

Схема ДТП підписана двома учасниками даної ДТП.

Доказів, які б свідчили, що схема ДТП не вірно відобразила механізм ДТП апеляційному суду не надано.

Отже, дана схема дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями водіїв свідчать про недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3 б), 10.5 Правил дорожнього руху України, що призвело до створення аварійної ситуації.

Відтак, відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №402489 від 25 липня 2025 року, співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження схеми місця ДТП та пояснень учасників дорожнього руху.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №402489 від 25 липня 2025 року, не надано ні суду першої інстанції, ні в Київський апеляційний суд.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №402489 від 25 липня 2025 року, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, що відповідають фактичним обставинам.

За таких обставин, Київський апеляційний суд вважає вищевказані докази належними та допустимими і відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження.

Оскільки ДТП сталася саме через невиконання ПДР водієм ОСОБА_1 і саме його дії призвели до пошкоджень транспортних засобів, суд не вбачає підстав для закриття провадження, оскільки вважає доведеним склад правопорушення, передбачений статтею 124 КУпАП присутній.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_4 змінювала напрямок руху та смугу руху, а тому вона винна у тому, що сталась ДТП апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що про таку зміну напрямку руху не було заначено в первинних поясненнях а також з огляду на таке:

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. Проте, ОСОБА_1 не надав суду об`єктивних доказів на спростування фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП.

Відповідно до загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний суд доходить висновку, що наведена вище сукупність доказів, на переконання суду, є достатньою для встановлення дійсних і достовірних обставин події, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення, та вирішення її в точній відповідності з законом.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за можливе апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2025 рокущодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківськогорайонного суду міста Києва від 19 вересня 2025 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа