Справа 362/3960/25
Провадження 3/362/1643/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2025 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухарева О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2025 о 07.50 год. в Київській області в м. Василькові по вул. Покровська 35 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen polo д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, але в порушення п. 2.5 ПДР від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, повідомлений належним чином, його права та інтереси представляв та захищав адвокат.

Захисник адвокат Устенко І.О. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не буде приймати участь у судовому розгляді, просить розглянути справу за участю захисника.

Захисник заявив клопотання про закриття провадження стосовно водія, оскільки відсутні належні і допустимі докази його провини, йому безпідставно висунуто вимогу щодо проходження огляду, оскільки зупинка автомобіля була незаконної, тому всі послідуючі дії працівників поліції також не ґрунтуються на вимогах закону, крім того, фактично водій не відмовлявся від огляду.

Судом досліджено наявні в справі письмові докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 17.05.2025, який складено відповідно до вимог КУпАП, в якому викладено фактичні обставини скоєного правопорушення, порушені норми закону, кваліфікацію дій особи, від підпису та отримання копії якого водій відмовився;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, наявні у водія та зафіксовано відмову водій від проходження огляду;

- направлення водія на огляд до медичного закладу, який не проводився через відмову водія від огляду;

- рапорт поліцейського щодо обставин несення служби екіпажем 17.05.2025, в ході якого виявлено автомобіль під керування водіям, який зупинено в зв`язку із повідомленням про вчинення право рушення, встановлено особу водія, у якого виявлено ознаки сп`яніння, запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, однак водій відмовився, після чого складено документи, а водія відсторонено від керування автомобілем;

- письмові пояснення водія від 17.05.2025, в яких він відмовляється від дачі пояснень за фактом керування автомобілем із ознаками алкогольного сп`яніння;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу

- відеозапис, що міститься на диску як додатку до протоколу, з якого вбачається вся процедура розгляду справи: переслідування автомобіля Volkswagen polo д.н.з. НОМЕР_2 , його зупинка, перебування водія у халаті за кермом, при цьому водій має явні ознаки алкогольного сп`яніння, пояснення водія щодо фактичного керування автомобілем, відсутність заперечень з цього приводу, після оголошення ознаків сп`яніння працівниками поліції, водій пропонував «вирішити це питання», поліцейські роз`яснили наслідки та права, процедуру і порядок огляду, але водій відмовився, складання протоколу з цього приводу.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Для її наявності підтвердження алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не потрібно.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 3 цієї інструкції, є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, заслухавши пояснення, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, у тому числі відеозапис подій, зміст якого не заперечувався, забезпечивши особі можливість надати суду докази на підтвердження своєї позиції, оцінивши всі наявні докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, якому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій відмовився.

У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля шляхом зовнішньої перевірки (огляду) на підставі суб`єктивного сприйняття (припущення) поліцейським в порядку та спосіб, встановлений законодавством, останнім цілком обґрунтовано було висунуто вимогу про необхідність проходження огляду на місці або у закладі охорони здоров`я.

Проте, поведінка водія на місці події об`єктивно свідчила про те, що останній свідомо відмовився від проходження такого огляду.

При цьому, незгода сторони захисту з виявленими ознаками сп`яніння як на місці зупинки, так і у судовому засіданні не усуває обов`язок водія, передбачений п. 2.5 ПДР, щодо проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції.

Посилання захисника щодо безпідставності зупинки автомобіля спростовано дослідженими судом матеріалами, оскільки згідно дослідженого відеозапису та рапорту працівники поліції отримали повідомлення щодо водія про скоєння ним правопорушення та повідомили водію про причину зупинки.

На відеозапису не зафіксовано жодної погрози, тиску або інших незаконних дій з боку працівників поліції в бік водія, при цьому водій був вільний у висловлюванні своєї позиції, ніхто не примушував давати або не давати пояснення, проходити або не проходити огляд, таким чином це була усвідомлена добровільна позиція водія відмовитися від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

При цьому, суд також виходить з того, що у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати ПДР, а відповідно до до п. 2.5 ПДР повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, окремі неточності чи технічні помилки в процесуальних документах, на які посилається захисник, не можуть бути безумовними підставами для визнання таких документів (доказів) недопустимими, якщо при цьому не порушуються фундаментальні права і свободи особи (відповідно до правових висновків Верховного суду).

Таким чином, суд вважає, що в діях водія вбачається порушення п. 2.5 ПДР , оскільки пройти огляд є обов`язком водія, тому наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його дії необхідно кваліфікувати як відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 40-1, 122-5, ч. 1 ст. 130, 221, 282, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Сухарева О.В.