ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/16/25 Справа № 201/2367/24 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Круглого В.В. на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. та стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн.,

за участю:

в режимі відеоконференції

захисника Круглого В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року ОСОБА_1 23 січня 2024 року о 23 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом «Фольксваген», н/з НОМЕР_1 , під час маневрування в районі буд. № 10 по вул. Дмитра Донцова в м. Дніпрі не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Мазда», д/н НОМЕР_2 , що був залишений на місці стоянки водієм ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що транспортний засіб «Фольксваген», н/з НОМЕР_1 , який нібито причетний до ДТП та яким нібито керував ОСОБА_1 , оглянутий не був, сам ОСОБА_1 опитаний не був, схема до протоколу складена за його відсутності та вручена йому не була. Зазначає, що всупереч висновкам суду для проведення експертизи №ЕД-19/104-24/12686-ІТ захисником були надані експерту усі матеріали справи (копії). Вказує, що в даному випадку ОСОБА_1 не міг порушити вимоги п. 10.1 ПДР України, оскільки порушення цього пункту може мати місце лише за умов здійснення перестроювання та будь-якої зміни напряму руху одним водієм, що створює перешкоду або небезпеку іншим водіям, в той час як транспортний засіб ОСОБА_2 знаходився у нерухомому стані. Звертає увагу на недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній містить виправлення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини зупинення провадження по справі, дійшов наступного висновку.

Стосовно вимог клопотання захисника Круглого В.В. про зупинення провадження в справі, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 355 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Разом з тим, у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження у справах за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Суд вважає, що в даному випадку може бути застосована аналогія найбільш близької галузі права кримінального процесуального права, що наведена у ст. 335 КПК України. Дана норма містить порядок зупинення розгляду кримінального провадження у разі призову обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Дана процедура застосовується у зв`язку з тим, що правовий статус обвинуваченого передбачає більш ширше коло обмежень, що покладаються на особу, в тому числі обмеження щодо подання документів, перебування в певній місцевості, тощо. Дані обов`язки унеможливлюють перебування обвинуваченого одночасно на військовій службі та виконання покладених на нього обов`язків.

Разом з тим, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надала доказів на підтвердження вищевказаних обмежень, а тому застосування даного правового інституту за аналогією права не допускається.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не передбачена.

За таких підстав, враховуючи, що положеннями КУпАП не передбачено процедуру зупинення провадження за наведених обставин, вважаю необхідним залишити без задоволення дане клопотання та розглянути справу по суті заявлених апеляційних вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому положеннями п.10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортах поліцейських, складеними за результатами вжитих заходів щодо розшуку порушника та оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемі місця дорожньо-транспортної події від 23 січня 2024 року; поясненнях водія-учасника події ОСОБА_2 .

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів було встановлено, що ОСОБА_1 23 січня 2024 року о 23 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом «Фольксваген», н/з НОМЕР_1 , під час маневрування в районі буд. № 10 по вул. Дмитра Донцова в м. Дніпрі не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Мазда», д/н НОМЕР_2 , що був залишений на місці стоянки водієм ОСОБА_2 .

Як слідує з пояснень потерпілої ОСОБА_2 , наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та які остання підтвердила у суді першої інстанції, вона 23 січня 2024 року о 23 год. 27 хв. отримала дзвінок від патрульної поліції. В ході розмови її повідомили, що на її машині «Мазда», д/н НОМЕР_2 , яка була припаркована по вул. 8-го березня біля будинку № 10, є пошкодження. При поверхневому огляду нею було помічені пошкодження заднього бамперу.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться у схемі місця ДТП, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, після якої залишив місце пригоди водій транспортного засобу «Фольксваген», н/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 , у зв`язку з чим уповноваженою посадовою особою на схемі місця ДТП графічно було зображено лише пошкоджений автомобіль «Мазда», д/н НОМЕР_2 , а також зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих цього засобу, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_1 до обставин цієї пригоди апеляційний суд визнає неприйнятними, оскільки достовірно встановлено, що в час та місці, зазначених в протоколі автомобіль «Мазда», д/н НОМЕР_2 , знаходився без руху, а отже лише діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, могли бути завдані відповідні пошкодження, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що стороною захисту не було надано переконливих доказів на підтвердження непричетності ОСОБА_1 до цієї пригоди, а тому, в умовах бездіяльності правопорушника, неможливо достовірно перевірити його доводи або наявність алібі, як доказу невинуватості останнього.

Також про доведеність обставин, які підлягають доказуванню, свідчать надані у судовому засіданні, а також під час оформлення даного протоколу показання потерпілої ОСОБА_2 , які є чіткими та послідовними, а також такими, які зіставляються та взаємоузгоджуються як між собою, так і з іншими письмовими матеріалами справи, а тому не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Судом першої інстанції обгрунтовано не взято до уваги висновок експертного дослідження від 25 березня 2024 року №ЕД-19/104-24/12686-ІТ за результатами автотехнічного дослідження механізму та обставин ДТП, оскільки вихідні дані, надані для проведення експертного дослідження, були взяті експертом за основу лише із заяви заінтересованої сторони представника водія Курія І.С., який звернувся до експерта з метою проведення відповідного дослідження, що свідчить про однобічність проведеної експертизи.

Крім того, з системного аналізу ст. 273 КУпАП слідує, що експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, на підставі постанови суду про призначення експертизи з надання матеріалів справи для проведення дослідження.

За клопотанням захисника Круглого В.В. судом апеляційної інстанції була призначена судово автотехнічна експертиза, на вирішення експертизи були поставленні такі питання як повинен був діяти водій транспортного засобу «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці та чи відповідали дії водія транспортного засобу «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України, якщо ні, то які порушення Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з фактом настання дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, на адресу Дніпровського апеляційного суду було направлено клопотання експерта про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення експертизи, у відповідь на яке захисником не було надано додаткових вихідних даних.

Поряд з цим в матеріалах справи містяться достатня кількість відомостей для визначення винуватості особи, яка притягається до відповідальності проведення експертного дослідження.

Доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб «Фольксваген», н/з 236 MFN, оглянутий не був, сам ОСОБА_1 опитаний не був, схема до протоколу складена за його відсутності є необґрунтованими, оскільки на схемі місця ДТП графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось зіткнення, транспортний засіб, причетний до ДТП, координати його розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів, координати місця зіткнення, а також інші відомості, необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню. Вказані обставини, в сукупності з іншими доказами, дають можливість дійти висновку про обставини, за яких сталася дана ДТП.

Посилання сторони захисту щодо недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення слід вважати безпідставним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить в собі всі обставини, необхідні для вирішення справи по суті, зокрема фактичні дані вчиненого протиправного діяння були викладені в повному обсязі, що дозволяє встановити дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги.

До доводів захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення, апеляційний суд ставиться критично, так як зазначений недолік в протоколі не впливає на суть розгляду даної справи та не перешкоджає суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останній істотно не порушує прав та свобод учасників процесу та не впливає на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції оцінив надані матеріали справи та прийшов до висновку, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з припаркованим автомобілем «Мазда».

Сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанцій доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Круглого В.В. про зупинення розгляду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 до звільнення ОСОБА_1 з військової служби залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Круглого В.В. залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот