КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пасічника Тараса Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 14 жовтня 2024 року о 08 год. 50 хв. керував автомобілем «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по бульв. Миколи Міхновського з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук; від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2024 року, захисник Пасічник Т.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт уважає, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи; стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, докази керування відсутні у матеріалах справи (не зафіксовано момент руху та зупинки транспортного засобу), отже, у нього і не виникало обов`язку проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому він не порушив п. 2.5 ПДР України,

Також апелянт зазначає, що одразу після затримки, 14.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до КНП «Київська міська наркологічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до висновку ДОР №005626 в стані наркотичного чи іншого сп`яніння не перебував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Пасічника Т.В. який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані в адміністративних матеріалах, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга з наведених у ній підстав задоволенню не підлягає.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за № 150202 від 14.10.2024 року, 14 жовтня 2024 року о 08 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «HondaCivic», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по бульв. Миколи Міхновського з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Обставини, викладені у протоколі, узгоджуються із обставинами, зафіксованими на відеозаписі з бодікамери, з якого вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснено процесуальні права, наслідки відмови та неодноразово запропоновано пройти огляд у передбаченому законом порядку; однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров'я.

Твердження захисника Пасічника Т.В. про те, що відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, - є неспроможним, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом доказується сукупністю доказів у справі, зокрема: на місці події при спілкуванні з працівниками поліції не заперечував факту керування транспортним засобом; авто знаходилось на узбіччі проїзної частини, де відсутні паркувальні майданчики та будь-які будівлі, тобто відсутні об`єктивні дані на підтвердження версії сторони захисту.

Також є неспроможними доводи захисника у тій частині, що ОСОБА_1 було пройдено огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Київська міська наркологічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ», оскільки огляд проводився за самозверненням, що не узгоджується із положеннями ст. 266 КУпАП, згідно яких огляд особи на стан наркотичного сп`яніння має проводитись у закладі охорони здоров`я в присутності поліцейського, який її доставив, впродовж двох годин з моменту встановлення підстав для проведення огляду.

Крім того, дана довідка не спростовує наявність об`єктивної сторони правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР України (відмова від проходження огяду на стан наркотичного сп`яніння). За таких обставин, довідка є неналежним та недопустимим доказом.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Також апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Пасічника Тараса Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/1994/2025 Головуючий суддя у 1-й інстанції: /Гречана С.І.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.