Провадження № 3/288/563/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року селище Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Зайченко Є.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Київській області батальйон патрульної поліції в місті Бориспіль про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

РНОКПП: не встановлено,

місце роботи: військовослужбовець,

за частиною 5 статті 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП, проте, 27 жовтня 2025 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійщла заява від ОСОБА_1 , в якій він просив передати зазначену справу для розгляду за місцем його проживання до Попільнянського районного суду Житомирської області, оскільки через запровадження воєнного стану та пов`язані з цим обмеження пересування, ОСОБА_1 складно прибути до суду міста Борисполя.

31 жовтня 2025 року постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо притягнення до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП було направлено за підсудністю до Попільнянського районного суду Житомирської області.

13 листопада 2025 року до Попільнянського районного суду Житомирської області надійшла адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було достеменно відомо про те, що задоволено його клопотання та справу було передано за підсудністю до Попільнянського районного суду Житомирської області.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487430, ОСОБА_1 , 18.10.2025 року в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, керував ТЗ ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким ТЗ, а саме ніколи не отримував посвідчення водія відповідної категорії В. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив пункт 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

09 грудня 2025 ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просив надати йому для ознайомлення та зняття фотокопій справу № 359/12511/25.

З матеріалами справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ознайомився, про що свідчить його підпис та відмітка про ознайомлення з матеріалами справи 09.12.2025 року.

В судовому засідання 11 грудня 2025 року особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, встановлено його анкетні дані. Разом з тим, ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи для пошуку адвоката, так як у нього не було часу щодо пошуку, просив у суду декілька днів, тому справу було відкладено на 17 грудня 2025 року.

17 грудня 2025 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду особисто клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебуває з 16.12.2025 року на стаціонарному лікуванні КНП «Попільнянська лікарня», тому судове засідання було відкладено на 26 грудня 2025 року.

Згідно Судового виклику № 369/12511/25/21383/25 від 22 грудня 2025 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи.

Проте, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 09:30 годину 26 грудня, не з`явився.

О 09:00 годині особисто надав до канцелярії суду заяву, в якій просив перенести судовий розгляд у зв`язку з тим, що він з 25.12.2025 року перебуває на стаціонарному лікування в КНП «Попільнянська лікарня».

Крім того, суд звертає увагу, що жодних заяв, заперечень, пояснень на протоколи, доказів по обставинам справи від ОСОБА_1 до суду не надходило, угод про укладення з адвокатом, у зв`язку з чим заявлялося клопотання про перенесення розгляду справи в судовому засіданні 11.12.2025 року, до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає зі сторони особи, відносно якої складені протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 наявне зловживання процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справ, оскільки матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП складені ще 19.10.2025 року.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 34 постанови Верховного Суду від 12.03.2019 № 910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Таким чином суд приходить до висновку, що судом вживались заходи з метою реалізації Станіславом Миколайовичем його процесуальних прав (неодноразово відкладався розгляд справи з метою: реалізації права на правову допомогу адвоката; у зв`язку з перебуванням на лікарняному), а останній мав об`єктивну можливість та способи реалізації процесуальних прав для свого захисту, зокрема, участі в судовому засіданні адвоката в його інтересах, однак поведінка ОСОБА_1 свідчить про те, що він не бажає приймати участь в судовому засіданні з метою затягування строків розгляду справи, а матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, що останній не може прибути в судове засідання особисто, так як клопотання подавалося до канцелярії в день розгляду справи особисто ОСОБА_1 за півгодини до розгляду.

Враховуючи зазначене та з метою запобігання затягування строків розгляду справи, відсутність імперативної заборони розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП та враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає можливим здійснити розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суддя, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487430 від 19 жовтня 2025 року в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 ;

- карткою обліку адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 ;

- постановою Попільнянського районного суду Житомирської області по справі № 288/183/24 від 09 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5967614 від 19 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5487583 від 15 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 126 КУпАП

- відеозаписами події (компакт-диск).

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Враховуючи вказане, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , згідно статті 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, згідно статті 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з камер поліцейських не містять істотних розбіжностей та матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

За даних обставин, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, що передбачено санкцією статті.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтею 40-1, частиною 5 статті 126, статтями 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф належить стягнути на наступний рахунок: UA0006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир.обл/Житомир обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 605 гривень 60 копійок та зарахувати його на рахунок отримувача: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін звернення до виконання три місяці.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, на протязі 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду Є.О.Зайченко