Справа № 931/750/25
Провадження № 3/931/403/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 458944 від 19.09.2025 року, водій ОСОБА_1 19.09.2025 року о 18:26 год. в с. Холопичі по вул. Центральній Володимирського району Волинської області, керував мотоциклом марки «Viper-150», б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою алкотестера Драгер 6810, результат 0,21 проміле, тест №7829. ОСОБА_1 відсторонено від керування ТЗ.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання 20.11.2025, 09.12.2025, 30.12.2025 ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Будь яких заяв, клопотань до суду від нього не надходило.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, з врахуванням положень ст. 268 КУпАП, приходжу до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними у ній матеріалами з врахуванням наданих пояснень.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 13.10.2025 року вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 19 вересня 2025 року на своєму мотоциклі їхав до друзів, які чекали його на автомобілі та вподальшому всі разом планували на цьому автомобілі їхати у баню. Рухаючись на місце зустрічі, побачив службовий автомобіль поліції, який їхав просто на нього, створивши при цьому аварійну ситуацію. Щоб уникнути зіткнення, він об`їхав поліцейських, однак не зупинився, а продовжив рух, оскільки у нього відсутнє посвідчення водія. Зазначив, що дії працівників поліції неправомірні, оскільки жодних сигналів про зупинку ними не було подано. Навпаки, поліцейські створили аварійну ситуацію, тим самим порушили правила дорожнього руху. Поки автомобіль розвернувся, він на мотоциклі утік в парк, де сховав транспортний засіб. Бачив, що поліція його шукає, однак пішов до друзів та сів у їх автомобіль, в салоні якого відкрив пиво та випив його. Все таки поліція дізналась, що він знаходиться в даному автомобілі та витягнули його звідти. Запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він пояснював, що їхав за кермом мотоцикла тверезий, однак вже в автомобілі випив пива. Однак, поліцейські на це не зважали та почали проводити огляд за допомогою алкотестера. Результат тесту виявився позитивним - 0,21 проміле. Запитували чи він згідний з результатом та пропонували проїхати в медзаклад. Відмовився, оскільки розумів, що від випитого в машині пива, результат у лікарні буде ще більшим. Зазначив, що в той день копали картоплю і приблизно в 11 годині пив пиво, однак стверджував, що до моменту керування транспортним засобом не міг бути в стані алкогольного сп`яніння.

За клопотанням ОСОБА_1 судом витребувано в СПД №1 Володимирського РВ ГУНП у Волинській області відеофайл 00000__0009A.MP4 в придатному для перегляду форматі.

20 жовтня 2025 року на адресу суду надійшов диск із запитуваним відеофайлом, який був досліджений безпосередньо суддею у судовому засіданні 27.10.2025.

Працівник поліції Радчук В.Ф. у судовому засіданні зазначив, що патрулюючи територією обслуговування, зокрема в с. Холопичі, назустріч службовому автомобілю рухався мотоцикл, водій якого перебував без мотошолома. На підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» було прийнято рішення зупинити транспортний засіб. Водію було подано звуковий сигнал, однак такий не зупинився та почав тікати. Потім його було виявлено в іншому автомобілі та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці, чути було запах алкоголю з порожнини рота. Також йому було роз`яснено його права, передбачені ст.. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, складено адміністративні матеріали.

Заслухавши ОСОБА_1 , поліцейського Радчука В.Ф., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеоматеріали з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, приходжу до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Згідно з п. 2.9 «А» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано докази, досліджені суддею безпосередньо в судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 458944 від 19.09.2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд проведений у зв`язку із виявленням запаху алкоголю з порожнини рота, поведінки, що не відповідає обстановці, результати огляду на стан сп`яніння 0,21 проміле, акт огляду підписаний ОСОБА_1 , що засвідчує його згоду з результатом огляду; тест на алкоголь до нього: № 7829 від 19.08.2025 18:50, з якого вбачається ступінь алкогольного сп`яніння 0,21‰; розписку від 19.09.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 зобов`язується не керувати будь-якими ТЗ до повного витвереження та/або передати ТЗ тверезому водію; копію постанови серії БАД № 817205 від 19.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП; відеозаписи із реєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його згода із результатом тесту.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечує, водночас заперечує перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Зокрема, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2 розділу І Інструкції).

Згідно з п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 7 розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, зазначені нормативні акти покладають обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі у випадку його відмови від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи незгоди із результатами огляду на місці зупинки.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що дії працівників поліції є неправомірними, оскільки жодних сигналів про зупинку ними не було подано.

Відповідно до ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такий превентивний захід як зупинення транспортного засобу. Крім того, статтею 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено перелік причин, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, серед яких - якщо водій порушив правила дорожнього руху. Враховуючи, що ОСОБА_1 їхав без мотошолома, у поліцейського були підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення і він діяв відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Водночас слід зазначити, що згідно пояснень ОСОБА_1 він не зупинився, так як керував транспортним засобом без посвідчення водія, що свідчить про свідоме нехтування вимоги про зупинку.

Як вбачається з відеозапису з реєстратора службового автомобіля, 19.09.2025 18:26:28 назустріч працівникам поліції рухається мотоцикл, водій якого об`їжджає його та продовжує рух. Службовий автомобіль розвернувся з метою наздогнати вказаний транспортний засіб, однак куди повернув водій - не можливо встановити.

На наступному відеофайлі 00000__0009A.MP4 працівники поліції зупинили транспортний засіб з метою виявлення осіб, причетних до адміністративного правопорушення. В даному авто знаходились четверо осіб, серед яких був і ОСОБА_1 . Після перегляду відео з реєстратора, ОСОБА_1 визнав, що за кермом мотоцикла перебував він та пересів у службовий автомобіль. Далі ОСОБА_1 показав, де він залишив мотоцикл та поліцейський перейшов до процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. В процесі огляду поліцейський зазначає, що попереджав ОСОБА_1 про протиправність керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів, що він допомагав копати картоплю та приблизно годину тому випив літру пива, і хто ж міг знати, що поліція буде в цей час патрулювати територію. На зауваження поліцейського, що від нього чути різкий запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 відповів, що випивши пиво, нічого не їв, бо поспішав їхати з друзями в баню, в іншому випадку запаху не було б. Після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський запропонував ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад, однак останній відмовився.

Доводи ОСОБА_1 про те, що пиво він вживав після того, як втік від поліції, спростовуються доданими відеозаписами, з яких вбачається, що після зупинки автомобіля, в салоні якого перебував ОСОБА_1 , в нього в руках не було жодних алкогольних напоїв та він жодним чином під час огляду не повідомляв про те, що алкоголь вживав в салоні автомобіля. Навпаки, впродовж усього відео він намагається переконати поліцейських, що пиво, яке він випив перед поїздкою, не має визначального значення. Такі показання ОСОБА_1 суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинене ним адміністративне правопорушення, а нещодавнє вживання алкоголю, що узгоджується з результатом 0,21‰, вподальшому могло спричинити негативні наслідки.

Відтак, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази та матеріали справи в сукупності, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

За таких обставин, враховуючи положення п. 1.10 Правил дорожнього руху, особа, яка керує транспортним засобом і не має посвідчення водія, відноситься до визначення «інших осіб», а тому підлягає адміністративній відповідальності за вчинене за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно довідки СПД № 1 Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 23.09.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , станом на 23.09.2025 року посвідчення водія не отримував (а.с. 9). Таким чином, ОСОБА_1 підпадає під категорію «водій».Таким чином, в розумінні положення ПДР він не вважається «водієм».

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення, як на інших осіб, що передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від вчинення нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, з нього слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, ч.1 п.1 ст.284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA0003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача ( ЄДРПОУ): 38009371.

У порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, який має бути сплачений на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету- 22030106.

Строк звернення постанови до виконання становить три місяці з дати винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко