П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., за участі особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , законного представника потерпілої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, матеріали інспектора РПП СПД№1 ВП№1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,-

за ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2025 року близько 21 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою свого місця проживання, словесно ображав свою дочку гр. ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.173-2 ч.2 КУпАП України, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою вину у вчиненому не визнав. Зазначив, що не бажає надавати суду будь-які покази.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала , що гр. ОСОБА_1 є її вітчимом. Вказала, що 04.12.2025 року між її матір`ю та вітчимом стався конфлікт в ході якого була сварка, в яку втрутились її брати , а згодом і вона. Зазначила, що в той момент, коли вона хотіла заступитись за маму, гр. ОСОБА_1 взяв її за руку та почав штовхати, також мав намір вдарити її рукою, однак не встиг це зробити, оскільки вона втекла на вулицю де зателефонувала до поліції. Здійснила виклик до органу поліції, оскільки відчувала тривогу за свою матір, так як конфлікт між батьками відбувався не вперше.

Законний представник потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтвердила покази надані її дочкою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,потерпілої ОСОБА_2 , законного представника потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зокрема, диспозиція ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частина 2 статті 173 -2 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №768010 від 04.12.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , показами потерпілої ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні, іншими матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 , своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

При призначенні адміністративного стягнення, суддя виходить із змісту ст. 33 КпАП України і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини та причини скоєного правопорушення та вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.2 ст. 173-2 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.cт. 173-2 ч. 2, 283-285КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень (п`ятсот десять гривень) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца