КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/6877/25 Суддя І інстанції - Денисов О.О.
Провадження № 33/824/4967/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Цілуванської С.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, зі стягненням судового збору в дохід держави у розмірі 605, 60 грн.

Згідно постанови судді, 26 квітня 2025 року о 15 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Наталії Ужвій, 7, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, блідість обличчя, від проходження огляду у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник Цілуванська С.С. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року, адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вказує, що як пояснив ОСОБА_1 , у нього зламався автомобіль. Перебуваючи на дорозі він його лагодив і побачив, як за перехрестям патрульний автомобіль чекає, коли він почне рух. Почавши рух та проїхавши поліцейський патруль, вони почали рухатись за ним та зупинили його. На відео з боді-камер поліцейських не зафіксовано причину зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Також апелянт зазначає, що судом не надано правової оцінки тому факту, що ОСОБА_1 безпідставно був зупинений на вул. Наталії Ужвій, 7 та безпідставно було проведено обшук транспортного засобу та особи. Підтвердженням безпідставності зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 є той факт, що в матеріалах справи міститься постанова при притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутність страховки, що як зрозуміло не могло бути зафіксовано патрульними візуально під час руху транспортного засобу, та була складено для того, щоб зімітувати законність складення протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянт вказує, що матеріали справи містять лише фрагменти відеозапису, з яких вбачається, що поліцейські без достатніх законних підстав обшукують транспортний засіб та самого водія. В матеріалах справи відсутні дані щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Крім цього, апелянт зазначає, що вбачається спонукання особи до відмови від проходження огляду, оскільки поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він може пройти огляд самостійно протягом 2 годин після складання протоколу, чим дав йому надію на те, що він зможе довести свою невинуватість та відвернути наслідки шляхом проходження медичного огляду самостійно. При цьому, поліцейський не пояснив ОСОБА_1 наслідки його відмови від проходження огляду на пропозицію поліцейського, а саме склад ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Цілуванської С.С., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції та допитавши поліцейського ОСОБА_2 , обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1№312468, згідно із яким 26 квітня 2025 року о 15 годині 20 хвилин, у м. Києві, по вул. Наталії Ужвій, 7, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Renault», моделі «Master» номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло , виражене тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від проходження огляду у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.2).

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 , передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4589591 від 26 квітня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault», моделі «Master» номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 без чинного страхового полісу; відеозаписом з боді-камери поліцейського.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

З приводу доводів апеляційної скарги захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням її підзахисного, незаконного проведення його обшуку та обшуку автомобіля, а також спонукання працівників поліції до відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, то вони є безпідставними, з огляду на наступне.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису події вбачається, що під час активації боді-камери, працівник поліції підходить до автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який на запитання чи все у нього нормально, повідомляє, що відсутня страховка. Надалі, під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейський просить його сплюнути слину, що він і робить. На запитання працівника поліції з приводу того, коли востаннє ОСОБА_1 вживав наркотики, останній вказує, що вживав давно та далі пояснює, що у нього більше року назад вилучався амфетамін, наразі, при собі та в автомобілі нічого незаконного не зберігає. На вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, ОСОБА_1 відразу вказує, що до лікаря на огляд не поїде. Після чого ОСОБА_1 повідомляють, що відповідно до ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію» буде проведено огляд його та автомобіля, проти чого ОСОБА_1 не заперечує. Після огляду речей та транспортного засобу працівник поліції ще раз пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, на що останній також у категоричній формі відмовляється. Тоді працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відмовою від проходження огляду, які передадуть до Подільського районного суду м. Києва та повідомляє, що протягом двох годин після складання протоколу ОСОБА_1 не позбавлений можливості самостійно звернутись до лікаря-нарколога. Надалі, було складено протокол, який ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом без будь-яких зауважень чи заперечень.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника, під час апеляційного розгляду допитано старшого лейтенанта поліції, 4 роти 1 бат. полк-1 управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який пояснив, що під час патрулювання було помічено транспортний засіб, який в порушення ПДР стояв на перехресті, потім почав помалу рухатись. Для з`ясування причин такої зупинки на перехресті (можливо поломка, погане самопочуття водія), даний транспортний засіб було зупинено. Під час спілкування з водієм було виявлено у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема візуальним шляхом встановлено звужені зіниці, тремтіння рук, сухість в ротовій порожнині, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога, однак водій ОСОБА_1 відмовився. Було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду. Протокол за порушення правил проїзду перехрестя не складали, оскільки було ще порушення ч.1 ст. 126 КУпАП санкція якого є тяжчою, тому винесли постанову за керування транспортним засобом без чинного страхового поліса. Також, працівник поліції вказав про те, що дійсно запропонував водію пройти огляд у лікаря-нарколога самостійно та надати таку довідку до суду, хоч розумів, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР така довідка не має значення. Більш того, працівник поліції не заперечував, що ОСОБА_1 не відсторонювали від керування, оскільки останній мав лише ознаки наркотичного сп`яніння, однак його стан не був підтверджений висновком лікаря.

Зазначені показання працівника поліції, є послідовними та повністю узгоджуються з долученим до протоколу відеозаписом подій та іншими матеріалами справи, а тому підстав не довіряти їм у апеляційного суду немає.

Зокрема, з відеозапису чітко вбачається, що першою дією працівника поліції, коли він підійшов до транспортного засобу було саме з`ясування у водія, чи все у нього в порядку, а вже потім здійснювалась перевірка документів та встановлювалась особа, що в свою чергу, повністю підтверджує пояснення працівника поліції щодо підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Також згідно даних відеозапису вбачається, що про можливість самостійного проходження огляду у лікаря нарколога, працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 вже після того, як він двічі відмовився пройти такий огляд та йому було роз`яснено, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу повністю спростовує твердження захисника про спонукання працівника поліції, у такий спосіб, до відмови ОСОБА_1 у проходженні огляду.

Щодо проведеного працівниками поліції огляду ОСОБА_1 та транспортного засобу, то відповідно до п.2 ч.4 ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу, якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. Частиною 5 цієї статті встановлено, що поверхнева перевірка речі або транспортного засобу здійснюється шляхом візуального огляду речі та/або транспортного засобу або візуального огляду салону та багажника транспортного засобу. Поліцейський при здійсненні поверхневої перевірки має право вимагати відкрити кришку багажника та/або двері салону. Під час поверхневої перевірки речі або транспортного засобу особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей чи транспортного засобу згідно із ч.6 даної статті.

Як слідує з відеозапису, то поверхневий огляд автомобіля та речей проведено у відповідності до ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію», проти якого ОСОБА_1 не заперечував.

Отже, з відеозапису місця події, який є об`єктивним доказом у справі та не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи вбачається, що зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , огляд автомобіля і речей здійснювався працівниками поліції, відповідно до вимог закону та жодної провокації зі сторони працівників поліції, не було.

Щодо посилань захисника на наявність в матеріалах справи лише фрагментів відеозапису, то вони не заслуговують на увагу, оскільки відеозапис має чітку і логічну послідовність подій, що мали місце, розвиток спілкування співробітників поліції із водієм, на ньому чітко зафіксовано неодноразову пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та відмову останнього від проходження такого огляду, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу ст. 130 КУпАП. Також, під час апеляційного розгляду скарги, було досліджено зазначений вище відеозапис, достовірність інформації на якому, стороною захисту не оспорювалась.

Твердження апелянта про невиконання працівниками патрульної поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом жодним чином не спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а лише свідчать про неналежне виконання уповноваженими особами патрульної поліції своїх обов`язків.

Відтак, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Цілуванської С.С. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 25 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал