Справа № 461/8259/25 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В. Є.
Провадження № 33/811/1678/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника адвоката Дикунського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 139 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Дикунського М.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст.139 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 471141 від 02.10.2025 року ОСОБА_1 , 05.06.2025 року, будучи диспетчером відділу контролю в`їзду у пішохідну зону ЛКП «Муніципальна варта», створив перешкоду для дорожнього руху, не вжив необхідних заходів щодо її усунення та попередження учасників дорожнього руху про небезпеку, що виникла, а саме під час руху транспортного засобу Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , створено перешкоду для дорожнього руху (підняття боларда), що стало супутньою причиною ДТП та завдано матеріальних збитків, чим порушено п. 1.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 139 КУпАП.

На постанову судді представник ОСОБА_2 адвокат Дикунський М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що суддею не враховано некоректну роботу боларда, оскільки для ОСОБА_2 горів зелений сигнал світлофора та у даній ситуації червоний сигнал не мав би загорітись.

Вказує, що саме таку некоректну роботу ОСОБА_1 пояснив спрацюванням датчиків на інший автомобіль, який рухався попереду ОСОБА_2 .

На думку апелянта інформація щодо вищезазначених датчиків не підтверджується жодними доказами: до матеріалів справи не долучено фото чи відеофіксації вказаних датчиків, а також будь якої документації щодо роботи датчиків.

Звертає увагу, що некоректність роботи боларда підтверджується відеофіксацією роботи боларда на зазначеній ділянці дороги у інший день, який був ним наданий на флеш-носії.

Стверджує, що ОСОБА_2 розпочав рух на зелене світло , та в подальшому не зміг вчасно зреагувати на дії оператор щодо перемикання сигналу на червоний та уникнути наїзду на болард.

Враховуючи наведене, вважає, що причиною ДТП була некоректна робота боларда.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Дикунського М.В. на підтримку апеляційної скарги, ОСОБА_1 , який заперечив апеляційну скарги, вважає постанову судді законною та обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постанова судді, згідно з ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Однак при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя всупереч вищенаведеним вимогам закону допустив істотну неповноту з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів, на підставі яких апеляційний суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП.

Так, у суді апеляційної інстанції, потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що близько 13:30 год, маючи пропуск у центральну частину міста Львова, він рухався на автомобілі марки «AUDI А6», на вул. Беринди. У автомобілі, окрім нього, був син. Для організації руху, а саме для контролю проїзду транспортних засобів на цій вулиці, встановлений болард, управління яким здійснює оператор. Перед його транспортним засобом на цій ділянці рухався трамвай, трактор з причепом та мікроавтобус. Коли він під`їхав до проїзду боларду, зупинив керований ним автомобіль біля знаку «Стоп», надалі загорілось зелене світло, надаючи йому право проїзду, та він зрозумів, що оператор, який управляє цим болардом , перевірив номер автомобіля та надав право проїзду. У зв`язку з цим він розпочав рух автомобілем, однак надалі раптово включився червоний покажчик світлофора, а болард почав підніматись. Це призвело до того, що болард завдав технічних ушкоджень автомобілю, а його син головою розбив лобове скло у транспортному засобі. Враховуючи те, що у його автомобілі механічна коробка перемикання передач, він встиг вижати щеплення і газ та лише розпочав рух, однак через раптове загоряння червоного світла світлофора, не зміг уникнути наїзду на болард, не очікуючи таких дій оператора. Більше того, побачивши загоряння зеленого світла світлофора, він навіть не міг припустити миттєве перемикання такого, оскільки зелений колір чітко надає право руху. Надалі він зателефонував оператору, який управляв болардом, намагався з`ясувати дану ситуацію. До нього вийшов молодий хлопець оператор) і пояснив, що він не зорієнтувався у ситуації коли натиснув на управління боларда режим підняття такого, що спричинило загоряння зеленого світла, а потім раптово червоного. Окрім цього , потерпілий звернув увагу, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 12.08.2025 закрито провадження у справі щодо нього за ст. 124 КУпАП.

У той же час ОСОБА_1 заперечив свою вину та пояснив, що у цей день він керував роботою боларда. До того, як на дану ділянку дороги в`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , проїхав трактор, після проїзду якого він не піднімав болард, оскільки наступний транспортний засіб був ідентифікований для проїзду. Коли цей автомобіль проїхав, наступним був автомобіль марки «AUDI А6». Після зупинки цього автомобіля на знак «Стоп», було з`ясовано, що це невідомий йому автомобіль, тому він натиснув сигнал для піднімання боларда, а світлофор автоматично переключився на червоний колір. Перед тим, коли загорілось червоне світло, дійсно горів зелений сигнал світлофора, оскільки датчик боларда ще реагував на попередній транспортний засіб, який завершував рух. Стверджував, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався із значною швидкістю, тому він не зміг вчасно відреагувати на зміну кольору світлофора із зеленого на червоний, який забороняє рух.

Допитаний у суді апеляційної інстанції у якості свідка ОСОБА_3 - начальник відділу контролю в`їзду в пішохідну зону ЛКП «Муніципальна варта», пояснив, що управління болардом здійснюється через пульт керування, шляхом механічного натискання кнопок на цьому пульті. При в`їзді в пішохідну зону, водій повинен зупинити транспортний засіб на лінії «Стоп» для ідентифікації його диспетчером регламентованого допуску транспорту в пішохідну зону. Рух дозволено тільки після увімкнення зеленого сигнала світлофора та повного опущення боларда. Забороняється проїзд транспорту на червоний сигнал світлофора. Управління світлофором відбувається автоматично самим болардом в залежності від його положення. Зелене світло світлофора вмикається при повному опущенні боларда. Червоне світло сигналізує, що болард піднімається, або перебуває в піднятому стані. Управління системою здійснюють диспетчери відділу контролю в`їзду в пішохідну зону ЛКП «Муніципальна варта» згідно із їх посадовими обов`язками. Підтримав показання ОСОБА_1 , що ОСОБА_2 рушив на червоне світло світлофора.

Із наявного у матеріалах справи відеодоказу, дослідженого апеляційним судом у судовому засіданні, вбачається, що автомобіль марки «AUDI А6» під керуванням ОСОБА_2 , під`їхавши до боларда, зупинився біля знаку «Стоп» та відповідної дорожньої розмітки. У цей момент загорівся зелений сигнал світлофора і автомобіль «AUDI А6» розпочав рух, однак після початку руху, на світлофорі миттєво загорівся червоний сигнал і болард почав підніматись, внаслідок чого автомобіль «AUDI А6» здійснив наїзд на такий.

Також, як вбачається з листа в.о. директора ЛКП «Муніципальна варта» ОСОБА_4 від 08.08.2025 № 2166, копія якого була надана суду апеляційної інстанції представником потерпілого датчики боларда встановлені для виявлення перешкоди (автомобіля, пішохода) для запобігання зіткненням з болардом. При виявленні перешкоди, датчики сигналізують про припинення підйому та повернення боларда у нижнє положення.

У вищезазначеній ситуації, болард перебував у нижньому положенні та був приведений у рух догори ОСОБА_1 шляхом натискання кнопки, що ОСОБА_1 не заперечував.

Суддя оцінює критично показання ОСОБА_1 оскільки такі показання не узгоджуються із дослідженим відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано, як автомобіль марки «AUDI А6», зупинився біля знаку та дорожньої розмітки «Стоп», що суперечить твердженням про значну швидкість автомобіля при проїзді боларда. Окрім цього, попередній автомобіль марки «Hyundai» сірого кольору, який проїхав болард перед автомобілем ОСОБА_2 та на який, зі слів ОСОБА_1 зреагував датчик, в момент увімкнення зеленого кольору світлофора, уже знаходився на значній відстані та здійснював поворот ліворуч.

Відповідно до п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Оскільки саме дії ОСОБА_1 , який будучи диспетчером відділу контролю в`їзду у пішохідну зону ЛКП «Муніципальна варта», створив перешкоду для дорожнього руху, не вжив необхідних заходів щодо її усунення та попередження учасників дорожнього руху про небезпеку, що виникла, а саме під час руху транспортного засобу Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 ,підняв болард, що стало супутньою причиною ДТП, та спричинили пошкодження транспортного засобу, апеляційний суд визнає його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскільки постанова судді від 20 жовтня 2025 року вимогам закону не відповідає, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи, вона підлягає скасуванню.

Диспозицією ч. 1 ст. 139 КУпАП передбачена відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КУпАП порушення, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів чи іншого майна, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин і накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадян - суб`єктів господарської діяльності - в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин.

У ч. 2 ст.33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи всі обставини справи та особу ОСОБА_1 , ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, апеляційний суд вважає, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу, що передбачене санкцією ч. 2 ст. 139 КУпАП. Таке стягнення є необхідним для попередження вчинення особою протиправних дій у майбутньому.

Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути 605,60 грн судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката Дикунського Миколи Володимировича в інтересах ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 139 КУпАП скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 139 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА