Номер провадження: 33/813/1985/25
Номер справи місцевого суду: 523/5132/25
Головуючий у першій інстанції Шкуренков М. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Заборського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2025, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк п`ять років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Встановлено, що 16.03.2025 о 16 годині 42 хвилин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo» номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Київське шосе, 10ж в місті Одесі, не маючи права керувати транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, він є особою, яку протягом року, а саме постановою ЕНА № 4249628 від 11.03.2024 року, вже було притягнуто за ч. 4 ст. 126 КУпАП до адміністративної відповідальності. Зафіксовано на ПВР №№471330, 475778.

Таким чином, ОСОБА_1 повторно протягом року порушив вимоги п.2.1а «Правил дорожнього руху», за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з постановою судді першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї.

Доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції в порушення вимог КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не з`ясувавши належним чином обставини справи та розглянув справу поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на доказах.

Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явився, апеляційний суд, врахувавши думку представника, який не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , вважає за можливе розгляд апеляційної скарги здійснювати без участі ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 5 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, поліцейським, у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 16.03.2025 о 16 годині 42 хвилин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo» номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Київське шосе, 10ж в місті Одесі, не маючи права керувати транспортним засобом відповідної категорії, будучи особою, яку протягом року, а саме постановою ЕНА №4249628 від 11.03.2024, вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями, ОСОБА_1 повторно протягом року порушив вимоги п. 2.1а «Правил дорожнього руху», за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, копією постанови серії ЕНА № 4249628 від 11.03.2024, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, довідкою з інформацією про дату вчинення ОСОБА_1 попереднього адміністративного правопорушення і прийняте у справі рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, відеозаписами ПВР №№ 471330, 475778.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи не підтверджено факт позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказаний факт встановлено уповноваженою особою під час складання постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

При цьому матеріали справи не містять відповідного документального підтвердження про оскарження ОСОБА_1 вказаної постанови та як наслідок її скасування у визначеному законом порядку, доводи щодо цього також відсутні й в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що в даному конкретному випадку, враховуючи, що ОСОБА_1 не оспорюється факт керування транспортним засобом за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, для встановлення в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, достатньо встановлення факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1-4 ст. 126 КУпАП повторно протягом року.

В даному випадку, повторність правопорушення підтверджує, долучений до протоколу довідка, в якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення, а також копію постанови серії ЕНА №4249628 від 11.03.2024, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з огляду на те, що останній, внаслідок порушення п.п. 2.1а ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права (керування таким транспортним засобом).

При цьому, апеляційний суд в спростування доводів сторони захисту зазначає, що для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП немає жодного правового значення, за яких обставин та підстав його було позбавлено відповідного права керування транспортним засобом, враховуючи, що вказані обставини, зокрема, позбавлення ОСОБА_1 такого права, встановлювались під час розгляду справи за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Водночас стороною захисту відповідні обставини не оспорювались та докази щодо відновлення у ОСОБА_1 відповідного права не подавались.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи положення ст. 251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Посилання на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови районного суду відсутні.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанці, - без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргуособи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постановусудді Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов