Справа № 487/8317/25
Провадження №3/487/1804/25
Заводський районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.11.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Карташевої Т.А., за участю секретаря судового засідання Самедової Р. Ш., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва справу, яка надійшла з Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 1 ст. 89 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Донецької області Костянтинівського району, селище Мала Орливка, громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , прибиральниці Миколаївської гімназії № 57,-

ВСТАНОВИВ:

03.11.2025 до Заводського районного суду м. Миколаєва з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 724992 від 23.10.2025, складений відносно ОСОБА_1 , згідно з яким 03.10.2025 близько 14:10 за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 46, у приміщенні Миколаївської гімназії № 57 ім. Т. Г. Шевченка гр. ОСОБА_1 знущалася з безпритульного кота, який нікому не належить, без породи, завдавши йому побоїв, що спричинили коту фізичного болю та, відповідно до заключення ветеринарного лікаря, були нанесенні коту травми у вигляді циститу хронічного, виражені зміни, нефропатія, легкі, гострі зміни, порушення евакуації змісту ЖКТ, чим порушила вимоги абзацу 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 89 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона працює прибиральницею Миколаївської гімназії № 57. 03.10.2025 приблизно о 15:00 учні йшли зі школи додому, відчинили вхідні двері та запустили кішку. Кішка була брудною, мокрою, на вигляд хворою. Після того, як кішка справила свої природні потреби в приміщенні гімназії, вона намагалася її вигнати на вулицю, проте кішка стрибнула на неї, вкусила та поцарапала руки, а тому вона намагалася її виштовхнути з приміщення гімназії. Кішка пручалася, тому вона несильно штовхнула її 2 рази ногою на вулицю. Згодом діти знову запустили кішку в приміщення, але дівчинка взяла кішку та винесла її на вулицю. Погодилася, що вона не повина була штовхати кішку ногою, але її дії не могли спричини травми тварині, які зазначені у протоколі. Шкільна медсестра надавала їй медичну допомогу через укус кішки.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Диспозицією ч. 1 ст. 89 КУпАП передбачена відповідальність за жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, завдання побоїв або вчинення інших насильницьких дій, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 89 КУпАП необхідно встановити факт того, що особа дійсно жорстоко поводилась з тваринами - знущалась над тваринами, завдавала побоїв або вчинила інші насильницькі дії, що завдали тварині фізичного болю, страждань і не спричинили тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишив тварину напризволяще, у тому числі порушив правил утримання тварин.

Так, статтею 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначенні загальні правила поводження з тваринами, що виключають жорстокість.

Зокрема, при поводженні з тваринами не допускається:

використання оснащення, інвентарю та піротехнічних виробів (виробів, що містять вибухові речовини або вибухову суміш речовин, призначені для отримання теплового, світлового, звукового ефекту, газу, диму або поєднання таких ефектів у результаті самопідтримуваних екзотермічних хімічних реакцій), що призводять або можуть призвести до травмування тварин;

примушування тварин до виконання неприродних для них дій, що призводять до травмувань;

нанесення побоїв, травм, отруєння тварин;

використання тварин в умовах надмірних фізіологічних навантажень тощо.

При проведенні больових процедур обов`язкове застосування знеболюючих препаратів.

Забороняється:

розведення тварин з виявленими генетичними змінами, що спричиняють їм страждання;

розведення тварин зі спадково закріпленою агресивністю;

примушування до нападу одних тварин на інших, у тому числі при тестуванні тварин;

проведення генетичних змін на тваринах;

застосування до тварин фармакологічних та механічних засобів допінгу;

інші дії чи бездіяльність, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 724992 від 23.10.2025, складеного відносно ОСОБА_1 , остання 03.10.2025 близько 14:10 за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна, 46, у приміщенні Миколаївської гімназії № 57 ім. Т. Г. Шевченка знущалася з безпритульного кота, який нікому не належить, без породи, завдавши йому побоїв, що спричинили коту фізичного болю та, відповідно до заключення ветеринарного лікаря, були нанесенні коту травми у вигляді циститу хронічного, вираженні зміни, нефропатія, легкі, гострі зміни, порушення евакуації змісту ЖКТ, чим ОСОБА_1 порушила вимоги абзацу 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 89 КУпАП.

Суд вважає, що матеріали справи не містяться достатньо належних і допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 вчинила дії, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення: знущалася над твариною, що призвело до фізичного болю та, відповідно до заключення ветеринарного лікаря, травм у вигляді циститу хронічного, виражених змін, нефропатії, легкі, гострі зміни, порушення евакуації змісту ЖКТ.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_2 , які додані до протоколу слідує, що до подій, які мали місце 03.10.2025, кіт мав хворобливий вигляд, прихрамував на задні лапи, з задньої частини його тіла текла якась речовина.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_3 , яка пояснила, що знайшла кота 05.10.2025, який не ходив, тягав задні лапи та мав проблеми в задній частині тіла, в той час як обставини, викладені в протоколі, мали місце 03.10.2025.

Матеріали справи не містять будь-яких даних, які вказують на те, що кіт, якого виштовхнула ОСОБА_2 03.10.2025 з приміщення школи, та знайдений ОСОБА_3 05.10.2025 у дворі будинку по вул. Озерній, 13А в м. Миколаєві, є одною і той же твариною.

До протоколу додані наступні докази: медкарта пацієнта Рижик, видана 09.10.2025 сімейним ветеринарним кабінетом "Домбровських-Горщук", де вказано, що власником кота Рижика є ОСОБА_4 , зазначено номер мобільного телефону; протокол ультразвукового дослідження у ветеринарній клініці «Зодіак» від 15.10.2025, де вказано власником кота з кличкою «Рижик» - Сорочан. Таким чином, в матеріалах справи наявна медична документація кота Рижика, який має різних господарів. Зі змісту меддокументації не встановлено, що ветлікарями оглядався саме той кіт, якого штовхала ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях Верховний Суд України неодноразово зазначав, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), відповідно до якого сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Отже, суд вважає, що доказів, які містяться у справі про адміністративне правопорушення, недостатньо для того, щоб поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні жорстокого поводження з тваринами за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто суд не встановив об`єктивний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками, вказаними у протоколі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 89 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 89 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 89 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 89 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтями 32 та 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Т. А. Карташева