провадження № 3/208/3194/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Варибрус В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої реалізатором торгівлі у кіоску за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої та зареєстрованої адресою: АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягалась,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №870213 від 30.09.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №870213 від 30.09.2025 року: 30.09.2025 року гр.. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді продавця у кіоску розташованого за адресою вул. С.Коновалова, 27, здійснила роздрібну торгівлю тютюновими виробами, та продала тютюнові вироби без марки акцизного податку 1 пачку «Desert» ціною 75 грн. громадянці ОСОБА_2 , чим порушила вимоги ст..226 ГКУ, 55 ПКУ, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, будь-яких заяв чи клопотань про неможливість присутності в судовому засіданні на адресу суду надані не були.

Захисник Переверзев І.В. у судове засідання не з`явився, надав письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. У клопотанні зазначив, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності, та не підтверджено факт реалізації, продажу та отримання грошей за товар. Враховуючи викладене у клопотанні прохав провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, тому суддя вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Так до протоколу про адміністративне правопорушення були долучені наступні докази:

- протокол огляду та вилучення речей від 30.09.2025 року, в якому зазначено про вилучення цигарок без марок акцизного податку: «Desert» ціною 75 грн., за одну пачку у кількості 40 шт., «Kansas» ціною 75 грн., у кількості 20 шт., «Brut» ціною 75 грн., у кількості 10 шт., «Urta» ціною 75 грн., у кількості 10 шт., загалом 80 пачок на загальну суму 6000 грн.,

- письмові пояснення ОСОБА_1 , наданими нею під час складання протоколу;

- Квитанція про отримання та зберігання речових доказів облікова книга № 1139, порядковий № 002719 від 30.09.2025 року.

Будь-яких інших доказів на підтвердження торгівлі ОСОБА_1 тютюновими виробами без марок акцизного податку матеріали справи не містять.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено письмових пояснень понятих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та свідка правопорушення ОСОБА_2 , фото та відео фіксація правопорушення не проводилась.

Судом також прийнято до уваги, що диспозиція ч.1 ст.156 КУпАП передбачає конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, але матеріали справи не містять доказів того, що виручка, яка була отримана від реалізації тютюнових виробів оглядалась та вилучалась.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Отже, зважаючи на те, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП, матеріали справи не містять, а тому подія та склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не доведена.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги ст.226 ГКУ та 55 ПКУ. Разом з цим, Господарський кодекс України втратив чинність 28 серпня 2025 року, тобто на момент вчинення інкримінованого правопорушення вказаний нормативно-правовий акт був нечинним і не врегульовував спірні правовідносини. Крім того, ст..55 Податкового кодексу України має назву «Скасування рішень контролюючих органів» і ніяк не стосується роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Відтак, суддею не вбачається у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.156, п.1 ч.1 ст.247, ст.284, КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.156 КУпАП, - закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Кам`янського протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.А. Варибрус