ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Номер провадження № 3/521/6513/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого: АДРЕСА_1

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

21.10.2025 ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2109 н/з НОМЕР_1 по вул. Мечникова, 130 в м. Одесі, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Вказані дії вчинені правопорушником повторно протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.1 а Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 № 1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, яке вчинено повторно протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Правопорушник від явки в суд ухилився.

Вина останнього в порушені ПДР підтверджується :

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 490063

- постановою серії ЕНА № 5431592

- відеофіксацією порушення на 1-му диску

- довідкою УПП в Одеській області про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення

За довідкою УПП в Одеській області посвідчення водія правопорушника на право керування транспортними засобами станом на 21.10.2025 здано на збереження.

Докази відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Порушень працівниками поліції Законів України «Про дорожній рух», «Про національну поліцію», КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 6.11.2015 судом не встановлено.

При вирішенні справи суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема такі рішення як «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», в яких суд дійшов висновку, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер (санкція є достатньо суворою, право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності) та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого (принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву»).

Так, встановлені судом при розгляді справи обставини, вина правопорушника є результатом достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

При накладення адміністративного стягнення суд в порядку статті 33 КУпАП враховує, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, постанову об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 4.09.2023, за якою позбавлення особи права керування транспортними засобами, за відсутності наявного посвідчення водія, відповідає меті та загальним принципам призначення адміністративного стягнення, таким як виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зазначене відповідає усталеній позиції ЄСПЛ, практика якого згідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 використовується судами як джерело права.

Так, зі змісту рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ вбачається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки це потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керуючись статтями 33, ч.5 ст.126, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за розгляд адміністративної справи судом в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови суду, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП - у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу 81 600 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

21.11.25