Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження № 3/523/5670/25
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

"29" грудня 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Деркачов О.В., за участю секретаря Захар`єва І.В. та захисника адвоката Заборського О.В., розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції. матеріали УПП в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпроАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №509544 від 11 листопада 2025 року (далі протоколу) ОСОБА_1 вмінено порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме в тому, що він о 01 годині 57 хвилин 11 листопада 2025 року, керуючи автомобілем марки «Opel Astra», н/з НОМЕР_2 , біля буд.№14, по вул. Владислава Бувалкіна, в м. Одесі, на вимогу працівника поліції відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими наступними ознаками: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини рота, почервоніння очей.

При складенні 11 листопада 2025 року протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечень не мав. Про час і місце судового засідання він був повідомлений належним чином, в судове засідання останній не прибув.

Оскільки, в силу положень ст.268 КУпроАП, при розгляді даної категорії справ присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, то суддя вважає можливим вирішити справу у відсутність ОСОБА_1 , за участі його захисника.

Аналізуючи наявну в матеріалах справи сукупність доказів, суддя дійшов наступного.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (п.2.9.«а» ПДР). Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (п.2.5 ПДР).

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпроАП, полягає у встановленні факту керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відтак, визначальним для встановлення вини особи у вчиненні даного правопорушення є доведення факту керування транспортним засобом у відповідному стані.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження особи в нетверезому стані за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпроАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Окрім того, порядок проходження огляду на стан сп`яніння (прийняття відмови від його проходження) регламентовано ст.266 КУпроАП, відповідно до якого:

- особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан такого сп`яніння;

- огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків; матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення;

- у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій; проведення огляду в інших закладах забороняється;

- огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, в присутності поліцейського; кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я;

- огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

- направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року);

- у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року:

- огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС;

- огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку);

- огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви;

- результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС; у разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду; акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння;

- підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності;

- водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я;

- огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам;

- поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав;

- у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду;

- проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове;

- огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

- лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ, в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпроАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.266 КУпроАП).

Обов`язок доведення вищезазначених обставин покладається на орган поліції, який склав протокол. Витребувати виключно за власною ініціативою можливо наявні вищезазначені докази суддя не вправі, оскільки суд є безстороннім та незаінтересованим органом державної влади, на який не покладено функцію зібрання обвинувальних доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи надійшли до суду у вигляді інформаційної довідки органу МВС (про не притягнення особи до аналогічної відповідальності протягом останнього року та отримання посвідчення водія), протоколу про адміністративне правопорушення, направлення до КНП «Одеський обласний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради для проходження огляду на стан сп`яніння та диску з відеозаписом із нагрудних камер інспекторів патрульної поліції.Інші докази до справи не долучено.

Відеозапис складається із двох відеофайлів, один з яких містить відеозапис із відеореєстратора транспортного засобу інспекторів полії та відображує момент зупинки автомобіля марки «Opel Astra», н/з НОМЕР_2 , а другий починається з моменту з`ясування обставин можливого правопорушення (коли транспортний засіб вже зупинений та жодна особа не перебуває за кермом) та наступне складання чинного протоколу інспекторами поліції, за фактом відмови водія від проходження тесту на стан сп`яніння.

Адвокатом Заборським О.В. заперечено керування ОСОБА_1 транспортним засобом, посилаючись на відеозапис, який має прогалину у часі між зупинкою транспортного засобу та безпосередньо початком з`ясування обставин тривалістю 7-8 хвилин, не містить візуалізації особи, яка саме керує транспортним засобом, та є не зрозумілим, з якого саме пристрою був здійснений перший із відеозаписів (щодо моменту зупинки транспортного засобу), оскільки цей відеозапис не містить дати, часу та будь-якого іншого маркування.

Також, адвокат Заборський О.В. пояснив, що із слів його підзахисного, у фактично незафіксований проміжок часу інспекторами поліції було здійснено тиск на ОСОБА_1 із схиленням відмовитись від проходження тесту на стан сп`яніння.

Суддя не може визнати представлений органом поліції відеозапис в якості допустимого доказу через неповноту фіксації оспорюваних стороною захисту обставин, що порушує вимоги п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (Наказ МВС України від 18 грудня 2018 року №1026), який передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено о 01 годині 57 хвилин 00 секунд 11 листопада 2025 року, а відеозаписи з обох нагрудних камер інспекторів поліції, з незрозумілих причин, розпочинають фіксацію обставин події лише з 02 години 05 хвилин 09 секунди цієї ж доби.

Суддя погоджується із цим доводом захисника та констатує, що у розпорядженні суду відсутній об`єктивний, належний та допустимий доказ, щодо попереднього можливого керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки особу, яка перебувала на місці водія та керувала автомобілем встановити неможливо, а наявними відеозаписами неможливо спростувати виправдувальну версію сторони захисту.

Окрім того, всупереч положень ст.266 КУпроАП інспектором поліції не додано до матеріалів справи жодного доказу про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, з наступним наданням автомобіля уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування цим транспортним засобом.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпроАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 (в справі №1-34/2010) адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Враховуючи викладене, неможливості спростування виправдувальної версії ОСОБА_1 та його захисника про те, що перша особа не керувала автомобілем та на нього були вчинені заходи впливу з боку інспекторів поліції (у той проміжок часу, який відсутній на відеозаписах) щодо схилення відмовитись від проходження тесту на стан сп`яніння, а також положення ст.62 Конституції України про тлумачення сумнівів на користь особи, яка притягується до відповідальності, суддя вважає що, провадження в справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.276, 280, 283, ч.1 ст.130 КУпроАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпроАП, на підставі п.1 ст.247 КУпроАП, - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Деркачов