Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1557/25
Провадження № 3/499/704/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 грудня 2025 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Березівського РВП ГУНП відносно ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 758232 від 22.12.2025 року, ОСОБА_1 18.12.2025 року о 01:41 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловленні нецензурної лайки на її адресу та погрозами фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП під адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Зі змісту протоколу особі інкримінується вчинення психологічне насильство як форма домашнього насильства.

При цьому, з рапорту чергового поліцейського, наявного в матеріалах справи, вбачається, що 18.12.2025 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 6443 від 18.12.2025 року як «інші тілесні ушкодження», в результаті опрацювання якої встановлено, що 18.12.2025 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в цей день о 01:41 год. за адресою: АДРЕСА_2 , побив співмешканець. Заявник: диспетчер з органу охорони здоров`я. На місці події встановлено, що заявниця отримала травму голови (рублена рана лівої скроневої ділянки), яку завдав їй її співмешканець під час сварки, забрала швидка допомога.

За протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.12.2025 року ОСОБА_2 просить прийняти міри до свого співмешканця ОСОБА_1 , який наніс їй тілесні ушкодження по голові.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 вказала, що після вживання алкогольних напоїв у неї з її співмешканцем ОСОБА_1 виник конфлікт з незрозумілих для неї причин, після якого останній узяв її за волосся та почав бити об стіну приблизно 3-4 рази, відпустив та пішов з дому. Побачивши кров з голови, викликала швидку допомогу та поліцію.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру, згідно п.17 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Методичні рекомендації «Запобігання та протидія насильству», розроблені Міністерством освіти і науки України спільно з Міністерством молоді та спорту України (додаток до листа Міністерства освіти і науки України від 18.05.2018 № 1/11-5480) визначають, що одними з основних ознак домашнього насильства, поряд з іншими, є те, що: дії унеможливлюють ефективний самозахист. Найчастіше люди, які вчиняють насильство, мають певні переваги - це може бути вік, фізична сила, економічно вигідніше положення тощо; дії порушують права і свободи особи. Кривдник завжди намагається контролювати свою жертву, тим самим обмежуючи права та свободи; насильницькі дії спричиняють шкоду (фізичну, морально-психологічну, матеріальну) іншій особі.

Зважаючи на зазначені вище обставини скоєного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає ознаки кримінального правопорушення, оскільки дії, описані в протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті чергового поліцейського та інших матеріалах справи можуть бути кваліфіковані за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Суддя констатує, що особу неможливо притягнути до адміністративної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень, оскільки такі дії відносяться до сфери кримінально караних діянь. Нанесення тілесних ушкоджень, залежно від їх ступеня тяжкості, кваліфікується за відповідними статтями Кримінального кодексу України і тягне за собою кримінальну відповідальність.

За відсутності рішення особи, уповноваженої на прийняття відповідного процесуального рішення, з якого би вбачалася відсутність в діях особи ознак складу кримінального правопорушення, при існуючих обставинах, суд не вбачає можливості вирішити питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суддя наголошує, що ст.3 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод абсолютно забороняє катуванняабо нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводженню або покаранню, а домашнє насильство за сталою практикою Європейського суду з прав людини підпадає під дію саме ст.3 Конвенції.

Приписами п.7 ч.1 ст. 284 КПК України визначено, що не може бути закрите кримінальне провадження закривається щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Про таку неможливість неодноразово вказував і Верховний суд у своїх постановах (див. справи № 524/4183/23, № 755/2434/22).

Тобто, від держави вимагається проведення ефективного досудового розслідування кожного випадку домашнього насильства.

Нанесення чоловіком в стані алкогольного сп`яніння жінці тілесних ушкоджень небезпечним для життя способом ударами головою об стіну, завдання фізичного болю, що супроводжується психологічним стражданням та муками протягом значного проміжку часу, вдома, де сім`я перебуває в нормальних умовах, і направлення матеріалів для вирішення їх як дрібного адміністративного правопорушення, враховуючи відсутність рішення особи, уповноваженої на прийняття відповідного процесуального рішення, з якого би вбачалася відсутність в діях особи ознак складу кримінального правопорушення, недопустимо.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

За приписами ч.2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Належним чином перевірити зазначені вище обставини, встановити наявність/відсутність протиправних дій, точну кримінально-правову кваліфікацію діянь можливо лише під час належно проведеного досудового розслідування, в рамках якого необхідно провести необхідні слідчі (розшукові дії) та прийняти належне процесуальне рішення.

Також суд зауважує, що кожен факт домашнього насильства повинен бути належним чином розслідуваний з огляду на національне та міжнародне законодавство.

З огляду на наведене, суддя вважає, що у інкримінованому ОСОБА_1 порушенні наявні ознаки можливого кримінального правопорушення, тому матеріали справи про адміністративне правопорушення для виконання вимог зазначеної постанови суду слід передати до Березівської окружної прокуратури для вирішення питання щодо внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України та початку досудового розслідування, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП слід закрити на підставі ст.284 КУпАП.

При цьому, направляючи справу, суддя заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також про правову кваліфікацію її дій, оскільки з`ясування всіх обставин у справі, зокрема щодо наявності умислу, вини, причинно-наслідкового зв`язку та надання правильної кваліфікації дій можливо лише на підставі оцінки доказів, які можуть бути отримані процесуальним шляхом в ході проведення досудового розслідування.

Також судом враховується, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, до яких відноситься і повідомлення суду в порядку ст.253КУпАП, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування чи прокурора при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Якщо зі звернення чи повідомлення вбачається, що у ньому порушується перед органом досудового розслідування чи прокурором питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ними дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених у повідомленні відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК України. Подальше закриття кримінального провадження є підставою зокрема і для складення протоколу по інкримінованих діях в порядку КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 173-2, 253, 284 КУпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст.253 КУпАП матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, передати до Березівської окружної прокуратури для вирішення питання щодо внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України та початку досудового розслідування.

На підставі ч.2 ст. 284 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:Ігор ПОГОРЄЛОВ