Справа № 133/4093/25
Провадження № 33/801/1315/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях як водія події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду у відповідному порядку, натомість працівники поліції не виконали вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та не забезпечили його доставку до медичної установи. Зокрема зазначене підтверджується відеозаписом, на якому видно, що після надання ним згоди на проходження огляду, працівники поліції усіляко уникали цього, психологічно тиснувши на нього та залякуючи про настання відповідальності.

В оскаржуваній постанові суд неправильно вказав про визнання ним вини, оскільки він не вживав наркотичні засоби і не перебував за кермом у стані наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, що відповідно до статей 268, 294 КпАП України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Його захисник адвокат Кравчук М.О. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 494564 від 26.10.2025 водій ОСОБА_1 цього ж дня 26.10.2025 о 12:50 в селі Махнівка Хмільницького району Вінницької області, по трасі АД М21 242 км, керував транспортним засобом «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на промінь світла, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у повному обсязі водій відмовився на місці зупинки при безперервній відеофіксації на портативні відеореєстратори №. 476159, 476859, чим порушив п. 2.5.ПДР.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КпАП України відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції визначено ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема це: порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці;

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Суддя місцевого суду обґрунтував свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494564 від 26.10.2025,

у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.10.2025, у якому зафіксовано ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 ; у рапорті поліцейського патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП від 26.10.2025, у поясненнях ОСОБА_1 від 26.10.2025; та даними відеозапису.

Як вбачається із відеозапису обставин події, які крім інших доказів, покладені судом першої інстанції в основу доведеності вини ОСОБА_1 , останній після пропозиції працівників поліції проїхати до медичного закладу для проведення огляду, послідовно і неодноразово заявляв, що він не заперечує проти такого огляду, оскільки наркотичних засобів він не вживав.

Крім того, під час спілкування із працівниками поліції ОСОБА_1 пояснив, що він є військовослужбовцем і наразі перебуває на лікарняному. Звужені зіниці очей пояснює тим, що можливо так могло бути через перенесене нещодавно оперативне втручання, під час якого та після якого протягом 5 днів він проходив відповідне лікування медичними препаратами.

Натомість після погодження ОСОБА_1 пройти медичний огляд у найближчій лікарні, працівники поліції не забезпечили його доставку та протягом тривалого часу з`ясовували коли, і які медичні препарати призначались ОСОБА_1 для лікування, чи можуть вони впливати на якість керування тощо.

При цьому працівники поліції неодноразово наголошували на тому, що наркотичні засоби, або ж медичні препарати протягом 1 місяця не виводяться із організму, а тому у разі проходження огляду може бути позитивний результат, тоді як відмова від проходження такого огляду вважається не доведенням факту перебування у стані наркотичного сп`яніння, проте за неї теє настає відповідальність за ст. 130 КпАП України.

Такі твердження працівників поліції є недостовірними і маніпулятивними, спрямованими на те, щоб особа відмовилася від проходження огляду, метою якого є не встановлення того, що впродовж місяця особа вживала якийсь наркотичних засіб, а на з`ясування того, чи перебуває вона в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно п. 9 розділу 9 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Такі дії працівників поліції апеляційний суд трактує не інакше, як створення видимості законності своїх дій, оскільки до їх компетенції не входить дослідження чи з`ясовування медичних препаратів, що вживаються особою.

Отже вказаними доказами підтверджується, що, по-перше, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а по-друге, всупереч положенням ч. 4 ст. 266 КпАП України та п. 9 розділу 2 Інструкції поліцейський не забезпечив доставку водія до закладу охорони здоров`я, попри те, що водій дав згоду на це.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України полягає в ухиленні осіб, які керують транспортними засобами від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України характеризується наявністю прямого умислу на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відтак, вказані обставини засвідчують відсутність суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння та у нього не було умислу на вчинення вказаних діянь.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування поза розумним сумнівом про що неодноразово наголошує Європейський Суд, зокрема у рішенні по справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v.The United Kingdom, заява №5310/71) і застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, на чому й наголошує ЄСПЛ у рішенні від 21 липня 2011 року в справі Коробов проти України, заява №39598/03.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року у справі №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio proreo, відповідно до якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок

Відповідно до вимог ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 статті 130 КпАП України, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 статті 247 КпАП України.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року скасувати, а справу № 133/4093/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник