Провадження № 3/369/7565/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.12.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Куценко М.О., розглянувши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП особі у судовому засіданні роз`яснені.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №409894 від 02.08.2025 02.08.2025р. року по вулиці Соборності біля будинку 45 в м. Боярка, Фастівського району, Київської області, водійОСОБА_1 керував автомобілем Opel державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визнання стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, заперечує обставини викладені в протоколі. Пояснив, що 02.08.2025 не керував автомобілем Opel державний номерний знак НОМЕР_2 . Зазначив, що транспортний засіб знаходився без руху біля воріт власного будинку та він лише вийшов, щоб забрати цигарки з автомобіля. Однак, тим часом, до транспортного засобу підійшли поліцейські, та відразу звернулись до ОСОБА_1 , вказуючи, що він керував транспортним засобом, на що останній заперечував. В подальшій розмові поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився, оскільки не керував транспортним засобом, про що неодноразово говорив поліцейським.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши наявні у справі матеріали, враховуючи надані в судовому засіданні пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, встановлено наступне.

Пленум Верховного суду України в п. 24 своєї постанови № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу суду на те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП. Щодо правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, в п. 27 постанови наведені роз`яснення, що правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли транспортний засіб під керуванням особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння почав рухатися.

Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом.

Відповідно до матеріалів справи на ОСОБА_1 було складено протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим ОСОБА_1 заперечує, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

В якості доказу до матеріалів справи працівниками поліції долучений диск з відеозаписом.

Як вбачається з відеозапису, відсутні будь які докази про те, що ОСОБА_1 02.08.2025дійсно керував вказаним у протоколі транспортним засобом, відеофіксація розпочиниється з того моменту як працівники поліції стоять біля автомобіля Opel державний номерний знак НОМЕР_2 . На відео не зафіксовано рух автомобіля, керування автомобілем ОСОБА_1 , перебування його на сидінні водія або будь- яких інших дій, які б вказували, що саме він керував транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово на відео зазначає, що не керував транспортним засобом.

Аналіз відеозапису проведений судом, не дає обґрунтованих підстав для підтвердження викладених у протоколі обставин та ставить під сумнів факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Opel державний номерний знак НОМЕР_2 .

Доданий до матеріалів справи відеозапис події не підтверджує обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та не спростовує пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , яка відповідно до переглянутого відеозапису була присутня під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення, підтвердила, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 02.08.2025 року.

Доказів, які б спростовували показання особи відносно якої складено протокол, матеріали справи не містять.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 283КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі "Лучанінова проти України", від 15.05.2018 року у справі "Надточій проти України", який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі N 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Салабіаку проти Франції" від 07.10.88 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність особи саме за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, але будь-яких беззаперечних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував автомобілем, матеріали справи не містять.

Отже, сумніви, які виникли при встановленні обставин справи при її розгляді, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності (поза розумним сумнівом) події та складу адміністративного правопорушення.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, то судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 247, 268, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Михайло КУЦЕНК О