ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/627/25Головуючий у 1-й інстанції Лавренюк О.М.
Провадження № 33/817/601/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Колцуняка Ю.В. на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно постанови, 12.09.2025 близько 16:50 год. в с. Теофіпілка Тернопільського району по вул. Центральна, 64 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та здійснив наїзд на металеву огорожу. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а огорожа пошкодження, чим порушив вимоги пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП.

Окрім того, 12.09.2025 близько 16:50 год. в с. Теофіпілка Тернопільського району по вул. Центральна, 64 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце скоєння ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КупАП.

Також 12.09.2025 близько 16:50 год. в с. Теофіпілка Тернопільського району по вул. Центральна, 64 водій ОСОБА_1 після скоєння ДТП вживав алкогольні напої, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820, тест №794 від 12.09.2025, результат огляду 1,87 проміле, водій з результатом згідний. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.10 (є) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КупАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Колцуняк Ю.В. просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2025 року, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4, ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що:

наявна у матеріалах справи схема місця ДТП не містить відомостей про наявні пошкодження транспортного засобу марки Lexus, державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок ДТП;

ОСОБА_1 , в наслідок ДТП, нікому не завдав матеріальних збитків та не спричинив нікому шкоди;

матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 покинув місце пригоди саме з метою приховання її факту, або ж обставин її скоєння;

перевірка ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводилася не відразу після ДТП;

протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КупАП, складений після протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КупАП;

працівники поліції не ознайомлювали ОСОБА_1 з його правами та обов`язками, в тому числі і про право скористатись правничою допомогою, що також є грубим порушенням права на захист.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Колцуняк Ю.В. не з`явились, хоча були повідомлені про час і місце апеляційного розгляду. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду від них не надходило. За таких обставин відповідно до положень ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний розгляд проведено у їх відсутності.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколах про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2025 року серії ЕПР1 №451921, серії ЕПР1 №451898, серії ЕПР1 №451862; відеозаписах із нагрудної камери працівників поліції; схемі місця ДТП, яка сталася 12 вересня 2025 року о 16:50 год в с. Теофіпілка по вул. Центральна, 64, Тернопільський район; електронному рапорті від 12 вересня 2025 року; письмових поясненнях ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 від 12 вересня 2025 року; фотоілюстраціях з місця ДТП; довідках сектору поліцейської діяльності №1 (смт Козова) Відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 16 вересня 2025 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківці результатів тестування на алкоголь до протоколу ЕПР1 №451862, проведеного 12 вересня 2025 року о 17 год. 32 хв. за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6820» № ARLJ-0581, останнє калібрування: 13 травня 2025 року, тест №794, згідно якої результат огляду ОСОБА_1 становив 1,87 ‰; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 12 вересня 2025 року у Комунальне некомерційне підприємство «Козівська центральна районна лікарня Козівської селищної ради».

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи захисника про те, що матеріали справи не вказують на безпосередню вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є безпідставними, так як вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Так, в ході судового розгляду було встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3.б Правил дорожнього руху.

Пунктом 2.3.б) ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Наявні в цій справі та досліджені в ході судового розгляду докази беззаперечно підтверджують, що ОСОБА_1 12 вересня 2025 року близько 16:50 год. в с. Теофіпілка Тернопільського району по вул. Центральна, 64 керував транспортним засобом Lexus, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та здійснив наїзд на металеву огорожу.

За таких обставин, висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 порушень вказаної вимоги ПДР і як наслідок складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є правильним.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи захисника про недопустимість наявної у матеріалах справи схеми місця ДТП через відсутність відомостей про пошкодження транспортного засобу марки Lexus, державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок ДТП, так як вказані доводи не свідчать про неможливість оцінки цієї схеми ДТП, як доказу в цій справі. Окрім того, слід зазначити, що схема місця ДТП містить відомості про завдані внаслідок ДТП пошкодження майна потерпілої і є лише одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, оцінка якому надається в сукупності з іншими фактичними даними, які мають значення для правильного вирішення справи.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним ДТП і на місці події погоджувався відшкодувати потерпілій шкоду, завдану пошкодженням її майна, що підтверджується матеріалами справи, зокрема даними відеозапису (файл export-2f3t1.mp4 з 18:36:40 по 18:37:05 год), що також спростовує доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 нікому не завдав матеріальних збитків та не спричинив шкоди.

Твердження захисника про те, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 покинув місце пригоди саме з метою приховання її факту або ж обставин її скоєння, не спростовують наявності в діях водія складу правопорушення за ст.122-4 КУпАП, диспозиція якої не передбачає обов`язкової наявності такої спеціальної мети. таким чином, показання водія про те, що він залишив місце ДТП щоби наздогнати іншого учасника дорожнього руху, який на його думку порушив ПДР, не спростовують факт умисного залишення місця пригоди. Це підтверджується наявними у справі доказами: зокрема відеозаписами наявними у матеріалах справи з нагрудних камер працівників поліції, а також письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка зафіксувала фактичне залишення водієм місця ДТП, а також тим, що обвинувачений не здійснив жодних дій, спрямованих на повідомлення правоохоронних органів про ДТП чи на забезпечення фіксації події, що свідчить про умисний характер його дій після спричинення ДТП.

Також, дане твердження захисника спростовується і письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12 вересня 2025 року, згідно якого останній повідомив, що 12 вересня 2025 року близько 16:50 год., керуючи транспортним засобом Lexus RX 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , в с. Теофіпілка Козівської територіальної громади, на повороті не впорався з керуванням, внаслідок чого його занесло в огорожу, в результаті зіткнення транспортний засіб Lexus RX 350 отримав механічні пошкодження. Після зіткнення він виїхав автомобілем із огорожі і поїхав в напрямку міста Тернопіль. В подальшому друзі дали йому коньяк "Азнаурі", він випив близько 0,25 л після вчинення ДТП.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не ознайомлювали ОСОБА_1 з його правами та обов`язками, в тому числі і про право скористатись правничою допомогою, що також є грубим порушенням права на захист, не заслуговують на увагу, так як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколів про адміністративні правопорушення, складених щодо ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Протоколи підписані особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зауважень щодо не ознайомлення його зі складеними матеріалами, а також не роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, а також ст.63 Конституції України від ОСОБА_1 не надходило.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КупАП, складений після протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КупАП, було предметом дослідження суду першої інстанції і в оскарженій постанові суду отримало належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. Зокрема, суд першої інстанції правильно зазначив, що такі обставини не тягнуть за собою звільнення водія від адміністративної відповідальності, включаючи визнання недопустимими протоколів про адміністративне правопорушення та результатів огляду на стан сп`яніння, так як при вирішенні цього питання необхідно виходити насамперед з істотності порушення прав, законних інтересів і свобод ОСОБА_1 , оскільки не усі порушення норм процесуального закону, допущені під час оформлення документів та збирання доказів є підставою для визнання цих доказів неналежними, недостовірними чи недопустимими, враховуючи при цьому те, що факт спричинення ОСОБА_1 ДТП, залишення ним місця ДТП, а також факт вживання ним спиртного після ДТП у порушення вимог закону встановлений на підставі сукупності належних, допустимих і достатніх доказів.

Інші доводи апеляційної скарги, які перевірені в ході апеляційного розгляду, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 124, 122-4 та ч.4 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Колцуняка Ю.В. - залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя