Справа № 346/4944/25
Провадження № 33/4808/817/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Гринів Я.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Гринів Яни Василівни, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 17 вересня 2025 року о 01:23 год. в с. Королівка, по вул. Гетьмана Івана Мазепи, Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C180», номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що з рішенням суду першої інстанції не погоджується у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 і в подальшому проведення огляду.

Наголошує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що неодноразово вказував працівникам поліції, і відповідно до нього мав бути застосований порядок передбачений ст. 266-1 КУпАП.

Звертає увагу що в направленні на огляд ОСОБА_1 в медичному закладі відсутні дані про його відмову від такого.

Також наголошує, що така ознака як порушення мови зумовлена тим, що ОСОБА_1 переніс оперативне лікування у зв`язку з захворюванням яке отримав під час проходження військової служби.

Адвокат Гринів Я.В. з`явилася в судове засідання апеляційного суду. Їй роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Заявила клопотання про зупинення апеляційного розгляду у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі, та просила задовольнити апеляційну скаргу.

Розглядаючи клопотання про зупинення провадження доходжу наступних висновків, так, зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, на військовій службі, можливе лише після внесення змін до КУпАП, оскільки у кодексом передбачено випадки зупинення розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення. Відповідно до частини четвертої статті 277 цього Кодексу строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Аналогічна позиція щодо вказаного питання викладена в листі Верховного суду до апеляційних та місцевих судів загальної юрисдикції від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25.

У зв`язку з наведеним, відсутні підстави для зупинення апеляційного провадження.

При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в Івано-Франківському апеляційному суді, оскільки він залучив адвоката, який представляє його інтереси в суді, а тому вважаю, що у даному випадку не порушено право на захист.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що неодноразово вказував працівникам поліції, і відповідно до нього мав бути застосований порядок передбачений ст. 266-1 КУпАП.не є слушним, оскільки ст. 266-1 КУпАП закріплює порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України.

Вказані вимоги закону передбачають спеціальну процедуру огляду військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Саме такі зміни, з метою врегулювання питання огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, були внесені до КУпАП, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13 грудня 2022 року. Якщо ж військовослужбовець в своїх приватних справах, чи під час перебування у відпустці керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на переконання суду працівники поліції вправі зупиняти такі транспортні засоби та проводити відповідні процедури огляду водіїв, оскільки такі дії відповідають вимогам КУпАП, Закону України «Про національну поліцію» та вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому у даному випадку ОСОБА_1 виконував функції водія та керував транспортним засобом не виконуючи обов`язки військової служби, тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що огляд ОСОБА_1 було правильно проведено в порядку ст. 266 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 червня 2025 року серії ЕПР1 № 456171 (а.с. 1) 17 вересня 2025 року о 01:23 год. в с. Королівка, по вул. Гетьмана Івана Мазепи, Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz C180», номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовивсячим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Пульковським Р.М., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та відмовився від дачі пояснень.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, не пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою вимірювального приладу у зв`язку з відмовою. ОСОБА_1 акт не підписав.

Твердження апелянта про те, що така ознака як порушення мови зумовлена тим, що ОСОБА_1 переніс оперативне лікування у зв`язку з захворюванням яке отримав під час проходження військової служби не є спроможним, оскільки поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані сп`яніння.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР (а.с. 5) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановціне пройшов огляд в медичному закладі у зв`язку з відмовою.

Твердження апелянта про те, що в направленні на огляд ОСОБА_1 в медичному закладі відсутні дані про його відмову від такого є слушним, але не впливає на висновки суду про доведеність вини.

Крім того суддя при прийнятті рішення бере до уваги всі наявні в матеріалах справ докази та досліджує їх в своїй сукупності, тому не зазначення вказаних відомостей не є підтвердженням безпідставності складання протоколу, оскільки відомості про відмову в інших процесуальних документах та відеозаписах, якими доведено що ОСОБА_1 є водієм та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух працівників поліції на службовому автомобілі та їх подальшу зупинку транспортного засобу марки «Mercedes-Benz C180», номерний знак « НОМЕР_1 ». Після зупинки працівники поліції перевірили документи у водія та оголосили ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу. Далі працівники поліції виявили ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, ОСОБА_1 погодився на таку пропозицію, але в подальшому неодноразово ухилявся від проведення огляду, що було розцінено працівниками поліції, як відмова. Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляду медичному закладі. ОСОБА_1 погодився, але не сідав в службовий автомобіль для проїзду в медичний заклад, що також було розцінено працівниками поліції, як відмова від огляду. Далі працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складання протоколу за ст.130 КУпАП відносно нього і розяснив йому його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Також зафіксовано складання процесуальних документів та подальше оголошення їх змісту ОСОБА_1 , який підписав їх і отримав копії.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, щоу працівників поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 і в подальшому проведення огляду не є слушним, оскільки працівники поліції після зупинки перевірили документи у водія та оголосили ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу.

Крім того причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови особи від огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився на таку пропозицію, але в подальшому неодноразово ухилявся від проведення огляду, що було розцінено працівниками поліції, як відмова. Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляду медичному закладі. ОСОБА_1 погодився, але не сідав в службовий автомобіль для проїзду в медичний заклад.

Такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гринів Яни Василівни, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло