Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
14.10.2025 Справа №: 368/667/25
провадження 3/368/281/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 року м.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

За участі інших учасників:

Прокурор - Вдовенко Л.М.

Побірайко Ю.О.

Сторона захисту:

Особа, у відношенні якої складено протокол

про адміністративне порушення, пов`язане

з корупцією - ОСОБА_1 .

Захисник - адвокат Клапчук Ф.П.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, у відношенні ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 17.01.2011 року Кагарлицьким РВ ГУМВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону із забезпечення Департаменту патрульної поліції), - щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172 6 КУпАП, суд, -

в с т а н о в и в :

13.05.2025 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал № 368/667/25, провадження № 3/368/281/25 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 17.01.2011 року Кагарлицьким РВ ГУМВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

13.05.2025 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/667/25, провадження № 3/368/281/25.

Згідно протоколу № 73 від 06.05.2025 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, маючи спеціальне звання «сержант поліції», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закону), в порушення п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону, при заповненні і подачі ним 06.03.2024 об 14 год. 42 хв. до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) за 2023 рік, зазначив завідомо недостовірні відомості, на суму 1 321 175 грн., що відрізняються від достовірних на суму понад 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату подання до НАЗК вказаної декларації, а саме:

- у розділі № 3 «Об`єкти нерухомості» декларації не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000, а саме 1/4 частки земельної ділянки площею 0.0935 га, кадастровий номер: :75:206:0029, дата набуття права власності 21.08.2020 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1168 від 21.08.2020 посвідченого приватним нотаріусом Кагарлицького районного округу Київської області Кулініченком М.Г. Відповідно до листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ринкова вартість зазначеної частки об`єкта нерухомості на дату набуття право власності становила 321 175 грн.;

- у розділі № 3 «Об`єкти нерухомості» декларації не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна, а саме відомості щодо % частки житлового будинку, загальною площею 254,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, дата набуття права власності 20.08.2020 на підставі свідоцтва про право на спадщину-за законом № 1155 від 20.08.2020 посвідченого приватним нотаріусом Кагарлицького районного округу Київської області Кулініченком М.Г. Відповідно до листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ринкова вартість зазначеної частки об`єкта нерухомості на дату набуття право власності становила 1 000 000 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зібраними доказами встановлено: відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 26.04.2021 № 363 о/с, капрала поліції ОСОБА_1 з 28.04.2021 призначено на посаду поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Згідно з п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону, поліцейські належать до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Таким чином, поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 є відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, в т.ч. вимоги ст. 46 Закону, як на поліцейського та останній є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Факт обізнаності ОСОБА_1 з вимогами антикорупційного законодавства підтверджується особисто підписаною Пам`яткою-ознайомлення поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, а саме: з вимогами Законів України «Про національну поліцію», «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та Кодексу про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно частини 1 статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

12.10.2023 набрав чинності Закон України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На виконання вище зазначених вимог законодавства, ОСОБА_1 06.03.2024 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) за 2023 рік.

Відповідно до ст. 46 Закону «Інформація, що зазначається в декларації», а саме ч. 1 вказаної статті, у декларації зазначаються відомості про:

-п. 2, об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у .них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:

а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування;

б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного, державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно Обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складеного уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції та затвердженого заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції від 26.03.2025 та акту Національного агентства з питань запобігання корупції № 2,7/25 від 26.03.2025 про результати проведення контролю щодо повноти заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік, поданої ОСОБА_1 , поліцейським Департаменту патрульної поліції Національної поліції України встановлено, що останній у розділі № 3 «Об`єкти нерухомості» декларації не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000, а саме 1/4 частки земельної ділянки площею 0,0935 га кадастровий номер: :75:206:0029, дата набуття права власності 21.08.2020 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1168 від 21.08.2020 посвідченого приватним нотаріусом Кагарлицького районного округу Київської області Кулініченком М.Г.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний об`єкт нерухомості зареєстрований за суб`єктом декларування та станом на 31.12.2023 перебував у його власності.

Відповідно до листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ринкова вартість зазначеної частки об`єкта нерухомості на дату набуття право власності становила 321 175 грн.

Суб`єкт декларування пояснив, що зазначені відомості не відображені через його необізнаність із усіма об`єктами нерухомого майна, що увійшли до складу спадщини, оскільки цей обсяг майнових прав був значним, та організаційними питаннями щодо оформлення спадкового майна займався його батько, суб`єкт декларування участі у їх реєстрації не приймав.

Надані суб`єктом декларування пояснення не враховані, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

У декларації відображаються відомості про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право (п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону).

Для цілей декларування об`єктами нерухомості (об`єктами нерухомого майна) є земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 181 ЦК України, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Об`єкти, які потребують перереєстрації права власності спадкоємцем (наприклад об`єкти нерухомості), для цілей декларування вважаються набутими у власність після відповідної державної реєстрації права власності на них за спадкоємцем, а отже, відображаються в декларації з цього моменту. Якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не здійснено державну реєстрацію права на спадщину, слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки (постанова Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 450/328/15-ц).

Наказом Національного агентства від 23.07.2021 № 449/21 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 987/36609, затверджено Порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок), та Форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чинного на дату подання декларації.

Згідно з п. З розділу II Порядку суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки.

У п. 4 розділу II Порядку визначено, що після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.

Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.

Також у п. 5 розділу II Порядку визначено, що суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 321 175 грн.

Також ОСОБА_1 не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна, а саме відомості щодо 1/4 частки житлового будинку, загальною площею 254,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, дата набуття права власності 20.08.2020 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1155 від 20.08.2020 посвідченого приватним нотаріусом Кагарлицького районного округу Київської області Кулініченком М.Г.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний об`єкт нерухомості зареєстрований за суб`єктом декларування та станом на 31.12.2023 перебував у його власності.

Відповідно до листа Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ринкова вартість зазначеної частки об`єкта нерухомості на дату набуття право власності становила 1 000 000 грн.

Пояснення суб`єкта декларування та відомості щодо їх врахування викладені в п.п. 1.1 п. 1 розділу 3 цього обґрунтованого висновку.

Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 1 000 000 грн.

Таким чином, суб`єкт декларування у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» розділ 3 цього обґрунтованого висновку) декларації зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 1 321 175 грн. чим не дотримав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для притягнення суб`єкта декларування до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, Національне агентство керується терміном «прожитковий мінімум для працездатної особи» у розмірі, який діяв станом на 21.02.2024.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на дату подання декларації становив 3028 грн.

Викладене свідчить про внесення суб`єктом декларування до декларації недостовірних відомостей, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 321 175 грн., що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2023 рік, що містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Частина четверта статті 172-6 КУпАП встановлює відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу другого Примітки до ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум, для працездатних осіб на 1 січня 2024 року - 3028 грн.

Таким чином, НАЗК встановлено факт подачі ОСОБА_1 завідомо недостовірних відомостей у вищевказаній декларації на суму 1 321 175 грн., що відрізняються від достовірних на суму понад 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент подання до НАЗК декларації за 2023 рік, та становлять 436,319353 прожиткових мінімумів, для працездатних осіб на 1 січня 2024 (1 321 175/3028 = 436,319353).

Таким чином, поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 , являючись суб`єктом на якого поширюються дія ЗУ «Про запобігання корупції», під час заповнення ним 06.03.2024 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) за 2023 рік, вказав недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на загальну суму 1 321 175 грн., що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону, які виникли у нього, як у поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, та декларацію подавав за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Б. Хмельницького, 14, (підтверджується поясненнями), що і є місцем вчинення правопорушення.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Датою і часом вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією ОСОБА_1 , є фактичний час і дата подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, в якій останній зазначив недостовірні відомості, тобто 06.03.2024 о 14 год. 42 хв.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання протоколу за участю особи - ОСОБА_1 , а саме 06.05.2025.

Юридичними наслідками в даному випадку є подання ОСОБА_1 завідомо недостовірних відомостей в щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Згідно ст. 255 КУпАП «Особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення»: у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів Національної поліції статті 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Відповідно наказу Національної поліції від 05.04.2023 № 363 Департаменту внутрішньої безпеки НПУ (далі - ДВБ) доручено забезпечити складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені главою 13-а КУпАП про адміністративні правопорушення стосовно працівників МВС України та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, військовослужбовцями та працівниками Національної гвардії України, поліцейськими відрядженими до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, які перебувають на посадах, передбачених ст. З Закону України «Про запобігання корупції», а також особами, яких звільнено зі служби (роботи) в апараті МВС України, органів, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС України, центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, Національної гвардії України.

Крім того ДВБ, відповідно до покладених на нього завдань: здійснює моніторинг та аналіз стану дотримання антикорупційного законодавства особами, на яких поширюється дія ст. З Закону України «Про запобігання корупції», здійснює збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних із корупцією, здійснює складання в межах компетенції протоколів про правопорушення пов`язані з корупцією та направлення їх до суду в установленому законом порядку. Таким чином, в структурі Національної поліції України, працівники ДВБ та його структурні (відокремлені) підрозділи - є спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції, визначені у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Слухання справи призначено на 09 год 00 хв. 11.06.2025 року.

11.06.2025 року судове засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 25.07.2025 року в зв`язку з клопотання ОСОБА_1 про залучення захисника.

25.07.2025 року судове засідання відкладено до 08 год. 30 хв. 12.09.2025 року в зв`язку з клопотанням захисника ОСОБА_1 , - адвоката Клапчука Ф.П. про відкладення розгляду справи.

12.09.2025 року судове засідання відкладено до 10 год. 00 хв. 06.10.2025 року в зв`язку з клопотанням захисника ОСОБА_1 , - адвоката Клапчука Ф.П., про надання терміну для подачі доказів та подав письмові пояснення наступного змісту:

До Кагарлицького районного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №73 від 06.05.2025 року щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 порушив вимоги п.2 ч. 2ст 46 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, маючи спеціальне звання «сержант поліції», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» п.1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», в порушення п. 2 ч. 1 ст. 46 вказаного Закону, при заповненні і подачі ним 06.03.2024 об 14 год 42 хв до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, зазначив завідомо неправдиві відомості на суму 1 321 175 грн., що відрізняється від достовірних на суму понад 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання до НАЗК вказаної декларації, а саме:

-У розділі № 3 «Об`єкти нерухомості» декларації не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000, а саме 'А частки земельної ділянки площею 0,0935 га, кадастровий номер :75:206:0029, дата набуття права власності 21.08.2020 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1168 від 21.08.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Кулініченком М.Г.;

-У розділі № 3 «Об`єкти нерухомості» декларації не зазначив відомостей про об`єкт нерухомого майна, а саме відомості щодо 1/4 частки житлового будинку, загальною площею 254,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майн а 000, дата набуття права власності 20.08.2020 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №1155 від 20.08.2020, посвідченого приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Кулініченком М.Г.

З підстав, зазначених нижче, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю.

Дії особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, підлягають оцінці у контексті положень ст.9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення, яке визначається, як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом- порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом- про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 4 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність суб`єкта декларування за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як завідомо недостовірні відомості слід розуміти інформацію, що має неправдивий, хибний характер, який суб`єкт декларування усвідомлював або міг усвідомлювати на момент подання декларації (такої, що повністю або частково не відповідає дійсності).

У примітці до ст. 172-6 КУпАП зазначено, що відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом голови НАЗК від 23 липня 2021 року №449/21, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Інформація, що зазначається в декларації, передбачена ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 46 Закону України "Про запобігання корупції", у декларації зазначаються відомості про: 2) об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають: а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування; б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Необхідно зазначити, ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Майно, вказане у протоколі про адміністративне правопорушення та недекларування якого інкримінується ОСОБА_1 , а саме % частки земельної ділянки площею 0,0935 га, кадастровий номер :75:206:0029 та 1/4 частки житлового будинку, загальною площею 254,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , було набуте ним у власність безвідплатно, на підставі спадкування за заповітом. Тобто, ОСОБА_1 не придбавав вказане нерухоме майно за особисті кошти та не набув його за жодним відплатним договором.

Факт смерті спадкодавця є подією, яка не залежить від волі інших людей та є несподіваною. При цьому, процес прийняття спадщини та оформлення у власність спадкового нерухомого майна є тривалим, у зв`язку з чим спадкоємець, майно якого збільшується за рахунок спадкового майна, природно може забути факт набуття ним у власність нового майна, що підлягає декларуванню. В даному випадку ОСОБА_1 успадкував у власність Ул частку земельної ділянки та 1/4 частку житлового будинку, у зв`язку з чим він не являється одноособовим власником об`єктів нерухомого майна. Враховуючи, що майном користуються інші співвласники, ОСОБА_1 не проживає у належній йому частці житлового будинку та не користується часткою земельної ділянки, не вчиняє щодо них будь-яких дій, то хоча вказане майно формально й перейшло у власність ОСОБА_1 , проте це жодним чином не вплинуло на його життя.

Окрім того, ОСОБА_1 успадкував вказані вище об`єкти нерухомого майна одночасно, тобто фактично набув у власність єдиний об`єкт нерухомого майна: частку у житловому будинку та земельній ділянці та не мав умислу на вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією. Даний випадок є єдиним випадком недекларування ОСОБА_1 майна, яке мало б бути вказане у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до закону. Тобто ОСОБА_1 не мав наміру приховувати будь-яке майно або дохід, не вчиняв систематичних дій спрямованих на таке ухилення та його дії не свідчать про наявність в нього умислу.

Також таке недекларування не принесло йому жодної вигоди прямо або опосередковано, не створило перспектив отримання (набуття) будь-якої вигоди через невнесення до щорічної декларації успадкованого нерухомого майна, що свідчить на користь того, що ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

При розгляді даної справи слід надати оцінку діям ОСОБА_1 з точки зору суспільної небезпечності, яка в даному випадку відсутня. Так, ОСОБА_1 не мав умислу на приховування успадкованого майна, його бездіяльність не завдала шкоди охоронюваним законом інтересам. Враховуючи, що умисел як складова суб`єктивної сторони правопорушення в даному випадку відсутній, то відсутній і склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП відсутня, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бути витлумачені на його користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, просить винести постанову, якою закрити справу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП по причині відсутності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

06.10.2025 року судове засідання відкладено до 13 год. 00 хв. 14.10.2025 року в зв`язку з клопотанням ОСОБА_1 про відкладення в зв`язку з неявкою захисника.

В судовому засіданні, яке відбулося 14.10.2025 року, захисник, - адвокат Клапчук Ф.П., - просив суд визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Свою правову позицію адвокат Клапчук Ф.П. обгрунтовував обставинами справи та нормами права, які вказані в мотивувальній частині його пояснень по суті справи.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-6 КУпАП та накласти на нього штраф в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн..

Суд, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, у відношенні якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, вислухавши захисника даної особи (адвоката), прокурора, дослідивши матеріали справи, - приходить до висновку щодо визнання невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП, та, - закриття адміністративного провадження, - в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

В матеріалах справи містяться:

1. адміністративний протокол № 73 складений 06.05.2025 року.

Даний протокол складений оперуповноваженим - інспектором відділу документування адміністративних корупційних правопорушень управління запобігання адміністративній корупції Департаменту внутрішньої безпеки НП України майора поліції ОСОБА_2 наступного змісту:

- ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, маючи спеціальне звання «сержант поліції», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закону), в порушення п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону, при заповненні і подачі ним 06.03.2024 об 14 год. 42 хв. до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) за 2023 рік, зазначив завідомо недостовірні відомості, на суму 1 321 175 грн., що відрізняються від достовірних на суму понад 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату подання до НАЗК вказаної декларації, за, що передбачена відповідальність за ч.4 ст.172-6 КУпАП.

2. Рапорт ОСОБА_3 .

3. Висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення.

4. Декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.

5. Запит Національного агентства від 12.02.2025 року № 283-01/11701-25.

6. Відповідь ДПП НПУ.

7. Запит Національного агентства від 13.02.2025 року № 283-01/12034-25.

8. Відповідь приватного нотаріуса Кулініченка М.Г. від 19.02.2025 року.

9. Запит Національного агентства від 12.03.2025 року № 283-01/11883-25.

10. Поясненнями ОСОБА_1 від 18.02.20254 року.

11. Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

12. Свідоцтво про спадщину.

13.Запит Національного агентства від 06.03.2025 року.

14. Лист відповідь КНДІСЕ від 19.03.2025 року.

15. Договір оренди земельної ділянки від 20.01.2022 року № 374.

16. Договір оренди земельної ділянки від 0.01.2022 року № 375.

17. Довідкою ФДМУ про оціночну вартість об`єкта нерухомості.

18 Акт від 26.03.2025 року №27/25.

19.Повідомлення від 26.03.2025 року № 283-01/25998-25.

20. Супровідний лист Національного агентства від 26.03.2025 року № 283-01/26001-25.

Зглядаючись на вищевказані докази, суд приходить до висновку щодо того, що в матеріалах справи відсутні достатні докази на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, - з огляду на наступне:

- Дії особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та у відношенні якої вирішується питання про визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, та, - як наслідок, - застосування до неї адміністративного стягнення згідно з санкцією статті, - підлягають оцінці у контексті положень ст. 9 КУпАП, де:

- закріплено поняття адміністративного правопорушення, яке визначається, як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом- порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом- про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції (кримінально караного діяння), але, - порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 172-6 КупАП, - передбачена відповідальність суб`єкта декларування за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як завідомо недостовірні відомості слід розуміти інформацію, що має неправдивий, хибний характер, який суб`єкт декларування усвідомлював або міг усвідомлювати на момент подання декларації (такої, що повністю або частково не відповідає дійсності).

У примітці до ст. 172-6 КУпАП зазначено, що відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом голови НАЗК від 23 липня 2021 року №449/21, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Інформація, що зазначається в декларації, передбачена ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 46 Закону України "Про запобігання корупції", у декларації зазначаються відомості про:

2) об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Такі відомості включають:

а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування;

б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

На глибоку переконання суду, - громадянин ОСОБА_1 , - не мав умислу на вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 172-6 КупАП, - з огляду на наступне:

Майно, вказане у протоколі про адміністративне правопорушення та недекларування якого інкримінується ОСОБА_1 , а саме:

- 1/4 частки земельної ділянки площею 0,0935 га, кадастровий номер :75:206:0029;

- 1/4 частки житлового будинку, загальною площею 254,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , -

- було набуте ним у власність безвідплатно, на підставі спадкування за заповітом.

Тобто, ОСОБА_1 не придбавав вказане нерухоме майно за особисті кошти та не набув його за жодним відплатним договором.

Факт смерті спадкодавця є подією, яка не залежить від волі інших людей та є несподіваною.

При цьому, процес прийняття спадщини та оформлення у власність спадкового нерухомого майна є тривалим, у зв`язку з чим спадкоємець, майно якого збільшується за рахунок спадкового майна, природно може забути факт набуття ним у власність нового майна, що підлягає декларуванню. В даному випадку ОСОБА_1 успадкував у власність 1/4 частку земельної ділянки та 1/4 частку житлового будинку, у зв`язку з чим він не являється одноособовим власником об`єктів нерухомого майна.

Враховуючи, що майном користуються інші співвласники, ОСОБА_1 , - не проживає у належній йому частці житлового будинку та не користується часткою земельної ділянки, не вчиняє щодо них будь-яких дій, то хоча вказане майно формально й перейшло у власність ОСОБА_1 , проте це жодним чином не вплинуло на його життя.

Окрім того, ОСОБА_1 успадкував вказані вище об`єкти нерухомого майна одночасно, тобто фактично набув у власність єдиний об`єкт нерухомого майна: частку у житловому будинку та земельній ділянці та, відповідно, - не мав умислу на вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Даний випадок є єдиним випадком недекларування ОСОБА_1 майна, яке мало б бути вказане у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до закону.

Тобто, суд вважає, що ОСОБА_1 не мав наміру приховувати будь-яке майно або дохід, не вчиняв систематичних дій спрямованих на таке ухилення та його дії не свідчать про наявність в нього умислу.

Також таке недекларування не принесло йому жодної вигоди прямо або опосередковано, не створило перспектив отримання (набуття) будь-якої вигоди через невнесення до щорічної декларації успадкованого нерухомого майна, що свідчить на користь того, що ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

При розгляді даної справи суд надав оцінку діям ОСОБА_1 з точки зору суспільної небезпечності, яка в даному випадку, - відсутня.

Так, ОСОБА_1 , - не мав умислу на приховування успадкованого майна, його бездіяльність не завдала шкоди охоронюваним законом інтересам.

Суд зазначає, що склад адміністративного правопорушення складається з чотирьох складових частин:

1.Суб`єкт;

2.Суб`єктивна сторона (зокрема, - умисел);

3.Об`єкт;

4.Об`єктивна сторона (зокрема, - шкода).

З огляду на склад адміністративного правопорушення (наявність всіх чотирьох обов`язкових складових (які зазначені судом вище), - суд вважає, що в даному випадку відсутня така основна складова (елемент) складу адміністративного правопорушення, - як суб`єктивна сторона.

Так, - ОСОБА_1 для набуття права власності на об`єкти спадкового майна, які не задекларував, - не вчинив жодної дії, та, врешті решт, - відкриття спадщини не залежить від волі ОСОБА_1 , так як даний факт пов`язаний з подією, яка не залежить від волі жодної людини, - вона пов`язана з подією у виді смерті спадкодавця.

Суд вважає, що в даному випадку відсутній такий елемент, як умисел на придбання майна (за рахунок коштів, послуг, тощо), та відсутнє поняття збагачення за рахунок чужого майна, яка належить третім особам.

Так, дійсно, - ОСОБА_1 , - не задекларував майно, яке прийняв у спадщину, тобто, - формально наявність в його діях адміністративного правопорушення вбачається, проте, - лише формально, адже умислу на вчинення адміністративного правопорушення в сфері запобігання корупції ОСОБА_1 не мав.

Суд вважає, що прийняття спадщини і адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, - не тотожні поняття.

Відповідно, суд глибоко переконаний, що умисел, як складова суб`єктивної сторони правопорушення (один із головних елементів складу адміністративного правопорушення), - в даному випадку відсутній, то відсутній і склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 172-6 КупАП, - що, відповідно, - тягне за собою процесуальний наслідок у виді визнання невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172 6 КупАП, та, - закриття провадження у справі.

Суд наголошує на тому, що нормами КУпАП закріплено принцип щодо того, що вирішення справи про адміністративне правопорушення повинно грунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, - суд вважає, що при розгляді справ слід уникати формалізму, та приймати рішення на основі всих даних, зібраних під час слухання справи, та приймати судові рішення на основі загальних засад, якою є, зокрема, - справедливість.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов, - про закриття справи.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 4 ст. 172 6, ст. 283, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі № 368/667/25, провадження № 3/368/281/25, щодо ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 17.01.2011 року Кагарлицьким РВ ГУМВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону із забезпечення Департаменту патрульної поліції), - щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172 6 КУпАП, -

- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172 6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 31.12.2025 року.

Суддя: О.В. Закаблук