ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1780/25 Справа № 175/3533/25 Суддя у 1-й інстанції - Шаповалова І. С. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою адвоката Соколова В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 рокуОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

На зазначену постанову адвокат Соколов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , 15.05.2025 року вдруге подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити за таких підстав.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 р. у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З матеріалів справи вбачається, що захисник Соколов В.В. 02.05.2025 року направив до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка датована через систему «Електронний суд» 15.04.2025 року, тобто з пропуском строку на оскарження постанови і без прохання поновлення строку. Тому, 13.05.2025 року Дніпровським апеляційним судом була винесена постанова, якою повернуто апеляційну скаргу, особі, яка її подала.

15.05.2025 р. захисник Соколов В.В. вдруге подав аналогічну апеляційну скаргу.

Як встановлено з матеріалів провадження, сторона захисту була обізнана, що судовий розгляд даної справи відбудеться 02.04.2025 року, що підтверджується клопотанням захисника (а.с. 36-38), однак сторона захисту не вжила заходів для вчасного отримання копії оскаржуваного рішення та подання апеляційної скарги в строк, встановлений ст. 294 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисником Соколовим В.В. не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а лише констатовано факт пропуску строку на апеляційне скарження.

Твердження захисника про необхідність відраховувати строк на апеляційне оскарження з 5 квітня 2025 р. спростовуються матеріалами справи, в яких наявний тільки повний текст оскаржуваної постанови, без окремого викладення її резолютивної частини, оскаржувана постанова прийнята 2 квітня 2025 р., саме з цієї дати розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.

Крім того, в даному провадженні слід застосовувати принцип остаточності судового рішення, адже перегляд оскаржуваного рішення зі спливом значного строку не буде слугувати реалізації завдань адміністративно-деліктного процесу.

З огляду на зазначене, апеляційний суд ввважає за необхідне відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження, а отже апеляційну скаргу слід повернути апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити адвокату Соколову В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у поновленні строку на оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 року відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу разом з додатками повернути адвокату Соколову В.В.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова