Провадження № 3/466/3800/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Невойт П.С., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у ЛО ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 03.12.2025, об 11:01 год., м. Львів, вул. Шевченка, 60, керуючи ТЗ "VOLKSWAGEN CRAFTER", ДНЗ "AE4462OE", будучи учасником ДТП, залишив місце події, не повідомивши орган чи підрозділ поліції про неї. Таким чином, ОСОБА_1 порушив положення п.2.10.а ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

На розгляд матеріалів справи до суду ОСОБА_1 прибув, свою вину визнав, вказавши, що факту ДТП не помітив, у зв`язку з чим покинув місце пригоди.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Згідно п. 2.10.а ПДР України, у разі причетності до ДТП, водій зобов`язаний негайно зупинити ТЗ і залишатися на місці пригоди.

Положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями ТЗ, іншими учасниками дорожнього руху, на порушення встановлених правил, місця ДТП, до якої вони причетні.

Суб`єктивною стороною даного правопорушення є прямий чи непрямий умисел суб`єкта правопорушення, стосовно наслідків його дій.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справах «Малофеева проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суддею не встановлено та матеріалами справи не доведено, що дії ОСОБА_1 , у розрізі його ставлення до наслідків таких дій, характеризувалися прямим чи непрямим умислом.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суддя доходить висновку про відсутність доведеного у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Виходячи з викладеного, з врахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя вважає, що в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, провадження в даній справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122-4, 245, 247, 251, 277, 279, 280 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, - закрити, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її постановлення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя П. С. Невойт