Номер провадження3/205/5412/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду з Відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 861728 від 17.11.2025 ОСОБА_1 не займається вихованням свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме останній 14.11.2025 близько 21:30 в громадському місці за адресою: м.Дніпро, вул.Велика Діївська, 4, розпивав алкогольний напій горілку «Хлібний дар», внаслідок чого сп`янів, втратив свідомість, був доставлений до дитячої лікарні з алкогольним отруєнням. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст.184 КУпАП.

До протоколу уповноваженою особою долучено такі матеріали:

-рапорт про реєстрацію правопорушення,

-копію пояснення ОСОБА_3 про доставлення до лікарні ОСОБА_2 15.11.2025 о 01:50;

-копію пояснення ОСОБА_1 про те, що вона мешкає із неповнолітнім сином ОСОБА_2 , 14.11.2025 близько 21:00 син пішов гуляти зі своїм знайомим, близько 01:00 вона почала телефонувати сину, який не брав слухавку, о 01:30 їй невідомий чоловік з телефону сина повідомив про його досталввлення до лікарні;

-довідку КНП «МБКЛМД Руднєва» Дніпровської міської ради від 15.11.2025 про доставлення ОСОБА_2 до лікарні та перебуванні його на лікуванні,

-виписку з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 ,

-копію пояснення ОСОБА_2 про те, що 14.11.2025 він пішов гуляти із друзями, близько 21:20 до них підійшов малознайомий хлопець та запропонував випити з ним горілку, на що він погодився, вжив горілку та сп`янів, пішов гуляти з друзями, після чого відчув себе погано від вжитого алкоголю на втратив свідомість.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що мешкає разом із неповнолітнім сином ОСОБА_2 14.11.2025 він близько 21:00 пішов гуляти з друзями, завжди він повертається додому до комендантської години. У цей раз він вчасно не повернувся, та вона стала телефонувати на його номер, але син не відповідав, через деякий час невідомий чоловік відповів їй, що її син у лікарні. Із сином має дружні відносини, контролює його поведінку, постійно з ним спілкується, проводить виховні бесіди. Син ніколи не вживав алкоголь. Після того, як потрапив до лікарні, вона також провела з ним бесіду щодо шкоди алкоголю для організму. Вважає, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Із протоколом не згодна.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Лисак П.О. до суду не з`явився, надав додаткові пояснення. Зокрема, звернув увагу суду на те, що у протоколі не обґрунтовано кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 КУпАП та не кваліфіковано дії її сина як адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог п.1, п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Частиною 3 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 1734 цього Кодексу.

Таким чином, у справах вказаної категорії обов`язковому доведенню підлягає факт вчинення неповнолітньою дитиною особи, що притягається до адміністративної відповідальності, правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП. Це означає, що такі дії дитини має бути кваліфіковано уповноваженою особою за конкретною статтею КУпАП та доведено кожну ознаку складу вказаного правопорушення.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення на предмет його обґрунтованості, суд констатує, що уповноваженою особою дії неповнолітнього ОСОБА_2 взагалі не кваліфіковано за конкретною статтею КУпАП.

За таких обставин, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, була висловлена правова позиція про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи відсутність у даній справі належних та беззаперечних доказів факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , беручи до уваги відсутність у суду права самостійно редагувати фабулу адміністративного правопорушення та права права відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, суд дійшов висновку про те, що за таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, є недоведеним, що має наслідком закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 247, 251, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно