Справа № 444/3404/25 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В. Є.
Провадження № 33/811/1984/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Хом`яка Олександра Григоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 19 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 серпня 2025 року з 22 год. 10 хв. по 23 год. 10 хв. заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А) капітаном ОСОБА_2 було здійснено перевірку організації несення служби молодшого сержанта ОСОБА_1 .. Під час перевірки у ОСОБА_1 було виявлено наявність особистого засобу зв`язку - мобільного телефону, що не належить Державній прикордонній службі України та не входить до предметів екіпірування прикордонних нарядів, тим самим ОСОБА_1 здійснив порушення правил несення прикордонної служби в умовах особливого періоду. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12 глави 2 розділу ІІ Наказу МВСУ від 19 жовтня 2015 року № 1261, чим вчинив порушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду справи, не досліджено всі обставини справи, неправильно застосовано ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, безпідставно його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Наголошує, що судом першої інстанції його притягнуто до адміністративної відповідальності не за факт використання особистого технічного засобу зв`язку, а лише за факт наявності такого, матеріали справи не містять доказів використання ним мобільного телефону.

Окрім того, 20 серпня 2025 року в період 22.10 год. до 23.10 год. він не використовував власного мобільного телефону, а лише годинник, який знаходиться в телефоні, також наголошує, що такі його пояснення не було долучено до матеріалів справи

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутня інформація, що по даному факту було проведено службову перевірку.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 26 грудня 2025 року не прибув, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокат Хом`як О.Г. просив проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Хом`яка О.Г., який просив проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Пунктами 1 та 2 статті 2 Закону України «Про прикордонний контроль» визначено, що прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Пунктом 12 глави 2 розділу II Інструкції встановлено, що прикордонним нарядам підчас здійснення прикордонного контролю забороняється використовувати будь-які особисті засоби зв`язку, що не належать Держприкордонслужбіта не входять до предметів екіпірування прикордонного наряду,мати при собі грошові кошти понад розмір,установлений центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Аналіз представлених матеріалів свідчить про те, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №244871 від 21 серпня 2025 року (а.с. 1), з якого встановлено, що під час перевірки у ОСОБА_1 було виявлено наявність особистого засобу зв`язку - мобільного телефону, що не належить Державній прикордонній службі України та не входить до предметів екіпірування прикордонних нарядів;

-рапортом капітана ОСОБА_3 (а.с. 2), з якого вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено особистий мобільний телефон;

-інформацією з копії посвідчення ОСОБА_1 (а.с. 4), з якого встановлено, що він є молодшим інспектором прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » тип А, НОМЕР_1 прикордонного загону;

-службовою характеристикою (а.с. 5), з якої вбачається, що ОСОБА_1 за час служби зарекомендував себе позитивно, є принциповим під час виконання завдань, проявляє ініціативу та творчий підхід до вирішення проблемних питань, є виконавчим та дисциплінованим, володіє організаційними здібностями, є доброзичливим та комунікабельним, систематично працює над підвищенням свого професійного рівня.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчиненні адміністративні правопорушення суд першої інстанції, враховуючи конкретні обставини справи, прийшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Разом з тим, з урахуванням вимог КУпАП та принципів індивідуалізації адміністративної відповідальності наявні підстави для застосування до особи менш суворого адміністративного стягнення. При призначенні покарання відповідно до ст. 33 КУпАП суд зобов`язаний враховувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, а також відсутність обставин, що її обтяжують. Матеріали справи не містять даних про настання будь-яких шкідливих наслідків, чи повторність правопорушення, а правопорушення носить формальний характер.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

За таких обставин застосування менш суворого покарання, передбаченого санкцією відповідної статті КУпАП, відповідатиме меті адміністративного стягнення, визначеній ст. 23 КУпАП, а саме вихованню особи в дусі додержання законів та запобіганню вчиненню нових правопорушень, без надмірного та невиправданого втручання у права особи.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, апеляційний суд враховує дані про особу правопорушника, конкретні обставини справи те, що дане правопорушення ним вчинено вперше, він не заперечував, що мав при собі мобільний телефон, про те не використовував його, раніше він до адміністративної відповідальності за такою категорією правопорушень не притягувався, вину визнав та щиро кається у вчиненому, за час несення служби зарекомендував себе позитивно, працьовитий, доброзичливий, виконавчим та дисциплінованим, володіє організаційними здібностями, систематично працює над підвищенням свого професійного рівня, матеріальне становище, особи, яка притягується до адміністративного правопорушення, мету та мотив вчинення адміністративного правопорушення, а також, те, що мобільним телефоном він не користувався, що дає підстави для зменшення розміру штрафу в межах санкції ст. 172-18 КУпАП.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

На підставі викладеного, вважаю, що апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід задовольнити частково, змінити постанову Жовківського районного суду Львівської області від 19 листопада 2025 року в частині визначення розміру адміністративного стягнення, визначити таке у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1700 грн., в решті постанову суду слід залишити без змін

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 19 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.172-18 КУпАП - змінити.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 1700 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.