Провадження 3/522/8566/25
ПОСТАНОВА

23.12.2025 суддя Приморського районного суду м. Одеси Іоніді К.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 462399 від 06.11.2025 - 18.10.2025 близько о 18:00 гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по доглядом за своїм малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив хуліганські дії відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що не ухилявся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_3 , а обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Частина 2 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 462399 від 06.11.2025 до матеріалів справи додано: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.10.2023 від імені батька малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_4 щодо нападу на його малолітнього сина групою малолітніх дітей; письмовими поясненнями ОСОБА_4 та його малолітнього сина ОСОБА_3 ; даними паспортів на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , скріншотом екранів мобільних телефонів з даними на ім`я: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2025 у справі №947/13153/25, згідно з якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Разом з цим, згідно з поясненнями наданими у судовому засіданні малолітнім ОСОБА_2 в день події він гуляв разом із знайомим на подвір`ї, де зустрів іншого свого знайомого хлопця на ім`я ОСОБА_6 , який був разом з раніше невідомим йому хлопцем. Вони привітались. В процесі спілкування раніше незнайомий хлопець почав словесно провокувати бійку та першим наніс удар в груди ОСОБА_2 , після чого, захищаючись, останній наніс один удар рукою у груди нападаючому. Після цього до місця події підійшов хлопець на ім`я ОСОБА_7 , який завжди відрізнявся неадекватною поведінкою, та почав бити зазначеного невідомого хлопця руками та ногами, коли той впав. В цей час ОСОБА_2 пішов з місця події.

Згідно з положеннями ст. 19 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані необхідної оборони, тобто при захисті державного або громадського порядку, власності, прав і свобод громадян, установленого порядку управління від протиправного посягання шляхом заподіяння посягаючому шкоди, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається явна невідповідність захисту характерові і суспільній шкідливості посягання.

Слід зазначити, що зібрані уповноваженою особою докази не дозволяють спростувати пояснення малолітнього ОСОБА_2 щодо дії ним в умовах необхідної оборони по відношенню до малолітнього ОСОБА_3 та перевищення при цьому меж необхідної оборони, та що саме ОСОБА_2 , а не інша особа, вчинив протиправні дії по відношенню до малолітнього ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином приходжу до висновку про недоведеність вчинення малолітнім ОСОБА_2 протиправних дій по відношенню до малолітнього ОСОБА_3 та, як наслідок, наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 130, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя К.В. Іоніді