Справа № 953/9362/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 рокум. Харків

Суддя Київського районного суду міста Харкова Глос М. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

24.08.2025 року о 22 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 : ображав, кричав, висловлювався нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її здоров`ю.

У судове засідання ОСОБА_1 викликався в установленому законом порядку із завчасним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи. Однак до суду правопорушник не з`явився і про причини свого неприбуття не повідомив. В матеріалах справи міститься його заява про визнання своєї винуватості, у якій він просить розглядати справу за його відсутності та суворо не карати.

За таких обставин неприбуття до суду правопорушника, участь якого у судовому засіданні не є обов`язковою, з огляду на вимоги статей 268, 277-2, 279 КУпАП не перешкоджає розгляду судом справи.

За результатами дослідження й оцінки поданих органом поліції письмових доказів суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення і правильність юридичної кваліфікації його дій з огляду на таке.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Домашнє насильство як один із різновидів насильства відрізняється від інших його форм тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки та пов`язані між собою.

За визначенням, закріпленим у п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (надалі Закон № 2229-VIII), домашнє насильство становлять діяння (дії або бездіяльність), зокрема, фізичного або психологічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, утворюють, зокрема, вчинення домашнього насильства, тобто будь-яких умисних дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_2 задокументовано у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.09.2025 року серії ВАД № 700413.

Відповідно до досліджених судом доказів, що містяться у справі, ОСОБА_1 вчинив сварку із своєю дружиною, у ході якої ображав її нецензурною лайкою, кричав, чим завдав шкоди її здоров`ю.

Ці ж обставини підтвердив у своїх поясненнях і ОСОБА_1 , зазначивши, що визнає провину та розкаюється у вчиненому.

На підставі досліджених судом доказів в їх сукупності і взаємозв`язку суд беззаперечно встановив факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо своєї дружини, що супроводжувалося образами, нецензурною лайкою та погрозами, унаслідок чого потерпілій була завдана шкода здоров`ю. Такі дії становлять домашнє насильство психологічного характеру у розумінні п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII.

За таких обставин дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства психологічного характеру, що могло завдати шкоди фізичному і психічному здоров`ю потерпілої.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке полягало у психологічному впливі на особу, яка є членом його сім`ї, а також щире каяття порушника.

Бере суд до уваги і дані про особу порушника, котрий не працевлаштований, не має адміністративних стягнень, не погашених у встановленому законом порядку.

Як обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, суд згідно з вимогами ст. 34 КУпАП враховує повне визнання провини і щире розкаяння ОСОБА_1 .

Передбачених ст. 35 цього Кодексу обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, за результатами судового розгляду не встановлено.

Оцінивши зазначені обставини у своїй сукупності, з огляду на щире розкаяння, відсутність раніше накладених адміністративних стягнень і те, що тяжких наслідків не настало, адміністративне стягнення суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, найбільш м`яке із передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі ст. 173-2 ч. 1, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, з ОСОБА_1 підлягатиме стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн і витрати на облік цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі оскарження - з дня прийняття остаточного рішення апеляційним судом, якщо постанову не було скасовано, і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос