ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1611/25
провадження №3/691/652/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 рокуСуддя Городищенського районного суду Черкаської області Подорога Л. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстровано по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , протоієрея православної церкви,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21.11.2025 о 18 год. 44 хв., керував автомобілем Peugeot 405, н.з. НОМЕР_1 , по вул. Шевченка у смт. Вільшана Звенигородського району Черкаської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, не чітка вимова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису нагрудного реєстратора, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що дійсно керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції, оскільки у нього не підсвічувався номерний знак на автомобілі. Також він втратив посвідчення водія і підтвердити право керування транспортним засобом міг лише у програмі «Дія», яка встановлена на мобільний телефон. Оскільки телефону при собі не було, він, разом із працівниками поліції приїхали до його дому та перевірили наявність електронного посвідчення. Повернувшись до свого автомобіля, який весь час перебував на місці зупинки, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, але він відмовився, посилаючись на те, що він не вживає алкогольні напої. Також ОСОБА_1 пояснив, що того дня було храмове свято та на церковній службі у нього було причастя.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2, 4, 6 р. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015 за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, якими відповідно до п. 3 цієї інструкції є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 р. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 9 р. ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Під час перегляду відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського було встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений поліцейськими. Після зупинки поліцейський повідомив водієві, що причиною зупинки є непрацюючий габаритний вогонь та не освітлення номерного знаку. Водій повідомив, що посвідчення водія він загубив, однак всі документи маються в застосунку «Дія», але телефон залишилися вдома, після чого всі сіли до поліцейського автомобіля та поїхали до місця проживання ОСОБА_1 , де останній пред`явив застосунок «Дія». Потім усі повернулися до автомобіля Peugeot, яке залишалося на місці зупинки. Після цього поліцейський повідомив, що від ОСОБА_1 чутно запах алкоголю та запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Драгер», або ж поїхати до медичного закладу. Також поліцейський повідомив водієві, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та наслідком такої відмови є складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. Однак ОСОБА_1 на неодноразові вимоги поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 519759 від 21.11.2025, яким зафіксовані обставини його вчинення, зокрема що ОСОБА_1 21.11.2025 о 18 год. 44 хв., керував автомобілем Peugeot 405, по вул. Шевченка, 53 у смт. Вільшана Звенигородського району Черкаської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, не чітка вимова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису нагрудного реєстратора, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР; рапортом дільничного офіцера ОСОБА_2 про надходження повідомлення зі служби 102 від 21.11.2025 про те, що 21.11.2025 о 19 год. 07 хв., зупинено автомобіль Peugeot 405, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння; направленням та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якими зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; фотозображеннями; постановою серії ЕНА № 6198177 від 21.11.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного вважаю, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Правилами ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).

Згідно зі ст. 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є священнослужителем та отримує нерегулярний дохід, розмір штрафу є значним, тому вважаю за можливе розстрочити останньому виплату штрафу рівними частинами строком на 10 місяців.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 248, 252, 276, 280, 283, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., строком на 10 (десять) місяців з виплатою штрафу по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки, строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення у виді штрафу становить три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанову може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Л. В. Подорога