Провадження № 3/761/3735/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Голуб О.А. при секретарі - Ємці Д.О. за участю прокурора Дяченка В.П., особи, відносно якої складений адміністративний протокол ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушену старшим оперуповноваженим Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Малакоєдовим А.Р. за протоколом № 45 від 21 квітня 2025 року та за протоколом № 46 від 21 квітня 2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Колишній командир відділення 30-ї Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у місті Києві старшина служби цивільного захисту ОСОБА_1 , як суб?єкт декларування, несвоєчасно, без поважних причин, 10 березня 2024 року, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні за період з 01.01.2022 по 06.05.2022, чим порушив вимоги абзацу 1 частини 2 ст. 45 та 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону. України «Про запобігання корупції», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, колишній командир відділення 30-ї Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у місті Києві старшина служби цивільного захисту ОСОБА_1 , як суб?єкт декларування, несвоєчасно, без поважних причин, 10 березня 2024 року, подав щорічну (після звільнення) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим порушив вимоги абзацу 2 частини 2 статті 45 та 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, пояснив, що очікував коли йогму зателефонують з роботи та повідомлять про необхідність подання декларації.

Прокурор у судовому засіданні просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 та прокурора, вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, дійшов наступних висновків.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення йде своїм корінням у більш загальний принцип, втілений у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Втім, це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Згідно з вимогами ст. 251 КпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речейі документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КпАП України відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення (ч.3 ст. 38 КпАП України).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Вина ОСОБА_2 у порушенні Закону України "Про запобігання корупції" підтверджується зібраними доказами у справі у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення.

Так, згідно 11 березня 2019 року ОСОБА_1 присвоєно чергове спеціальне звання молодшого начальницького складу - старшина служби цивільного

захисту.

02 вересня 2019 року ОСОБА_1 підписав контракт N? 577/19 про проходження служби цивільного захисту на посаді командира 30-ї ДПРЧ ГУ ДСНС України у м. Києві з охорони об?єктів (по договору з Державним підприємством «Антонов»).

01 травня 2022 року наказом ГУ ДСНС України у місті Києві N? 374 (по особовому складу), на виконання наказу ДСНС України від 26 квітня 2022 року N? M/5-дск о/д «Про затвердження штатів організаційних структур ГУ ДСНС України у м. Києві», командира відділення 30-ї ДПРЧ ГУ ДСНС України у м. Києві з охорони об?єктів (по договору з Державним підприємством «Антонов») ОСОБА_1 , призначено на посаду командира відділення 30-ї ДПРЧ ГУ ДСНС України у м. Києві.

06 травня 2022 року наказом ГУ ДСНС України у м. Києві N? 398 (по особовому складу) старшину служби цивільного захисту ОСОБА_1 звільнено зі служби та виключено з кадрів ДСНС України, відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, а саме: на підставі підпункту 3 пункту 176 (за станом здоров?я), (ЦЛЕК ДСНС України від 14.04.2022 року N? 423).

09 травня 2022 року ОСОБА_1 вручено пам?ятку при звільненні із служби цивільного захисту (роботи) в ДСНС України, під підпис. У пам?ятці роз?яснено вимоги фінансового контролю, які визначенні статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У своїй діяльності, працівники ДСНС керуються постановою КМУ від 16.12.2015 N? 1052 «Про затвердження Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій».

Так, у відповідності до п. 2 цього Положення, ДСНС у своїй діяльності, керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими законодавства. У пп. 1 п. 5 Положення вказано, що ДСНС, з метою організації своєї діяльності, забезпечує в межа повноважень передбачених законом, здійснення заходів щодо запобігання корупції і контроль за їх реалізацією в апараті ДСНС, її територіальних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, що належать до сфери її управління.

Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (затвердженого постановою КМУ від 11 липня 2013 р. N? 593) визначено, що склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький.

Начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий.

Молодший начальницький склад - сержант служби цивільного захисту, майстер-сержант служби цивільного захисту, головний майстер-сержант служби цивільного захисту. Відповідно до підпункту 2 пункту 104' вищевказаної постанови КМУ - установлюються такі співвідношення між спеціальними званнями служби цивільного захисту молодшого начальницького складу: майстер-сержант служби цивільного захисту - старшина служби цивільного захисту.

Згідно п.п. «д», п. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції, командир відділення 30-ї ДПРЧ ГУ ДСНС України у м. Києві старшина служби цивільного захисту (майстер-сержант служби цивільного захисту) ОСОБА_1 , є суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов?язаного з корупцією.

Отже, обов?язковому, визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» - особи, які припинили діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", 'в"-"'" пункту 2 частини 1 статті 3, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов?язкові для виконання нормативно-правові акти; частина 9 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства, що пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня офіційного опублікування. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Інші акти Національного агентства набирають чинності з дня їх прийняття, якщо самим актом не встановлено інший строк набрання ним чинності, але не раніше дня прийняття, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється дія таких актів, у встановленому Національним агентством порядку.

Процедуру заповнення та подання декларацій, передбаченою статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), визначено Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок), затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 23 липня 2021 року N? 449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 року за N? 987/36609 та аналогічного за змістом наказу НАЗК N? 252/23 від 08.11.2023 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N? 1965/41021 від 13.11.2023.

Відповідно до Порядку, декларація заповнюється та подається особисто суб?єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі. Декларація подається незалежно від того, перебуває суб?єкт декларування в Україні чи за її межами.

Щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Так, 03.03.2022, у зв?язку з військовою агресією Російської федерації щодо України, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про захист інтересів суб?єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни», в пункті 1, якого зазначено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов?язку подати документи.

07.03.2022 року, НАЗК із врахуванням положень Закону України «Про захист інтересів суб?єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни», видало Роз?яснення N? 4 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття яких зазначено, що декларація щорічна (з будь-якою позначкою) за 2021 рік чи скасування воєнного стану, до 00 годин 00 хвилин відповідного числа третього місяця від такого дня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня 2021 року включно) та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Тобто, вказаними законодавчими актами, суб?єктів декларування, на період дії воєнного стану та три місяці після його припинення було звільнено від обов?язку подання декларацій.

Разом з тим, Розділ XIII "Прикінцеві положення" Закону України «Про запобігання корупції», доповнено пунктом 2- згідно із Законом N? 2381-IX від 08.07.2022, в редакції Закону N? 3384-IX від 20.09.2023), в якому зазначено, установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Суб?єкти декларування, зазначені у частинах чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Вказані положення Закону набрали чинності 12 жовтня 2023 року, тобто до 31 січня 2024 року у суб?єктів декларування виник обов?язок щодо подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за періоди 2021-2022 років, якщо такі не було подано раніше.

Згідно Порядку, суб?єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб?єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб?єкта декларування.

Згідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 02.03.2017 року N? 93-05/4886/17, дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної сиситемі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб?єктами декларування документів до Реєстру.

Декларація при звільненні за період з 01.01.2022 по 06.05.2022, подана ОСОБА_1 о 16 годині 59 хвилині 10 березня 2024 року (яка є у відкритому публічному доступі на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції - https://public.nazk.gov.ua/documents/90295948-6f55-466d-94ad-c463f79c7797), тоді коли останній повинен був подати вказану декларацію до 23 години 59 хвилини 31 січня 2024 року включно, тобо вказана декларація подана несвоєчасно.

Щорічна декларація (після звільнення) за 2022 рік, подана ОСОБА_1 о 18 годині 29 хвилині 10 березня 2024 року (яка є у відкритому публічному доступі на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції ? https://public.nazk.gov.ua/documents/95e3b220-5d53-4c92-9898-eda3b15b204d), тоді коли останній повинен був подати вказану декларацію до 23 години 59 хвилини 31 січня 2024 року включно, тобто вказана декларація подана несвоєчасно.

Будь-яких об`єктивних даних, щодо неможливості подання декларації в установлений законом строк, ОСОБА_1 не надав. ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи дані про особу, яка притягуються до адміністративної відповідальності, те , що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Також слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 172-6 КУпАП,275-280,283-287 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя