КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Київ

справа №758/13754/24

провадження № 33/824/1171/2025

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 03 січня 2025 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

06 жовтня 2024 року об 11 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 , за адресою: м. Київ, пр.-т. Свободи, керував транспортним засобом «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 03 січня 2025 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тис.) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржувану постанову скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності та передати матеріали на розгляд громадської організації для застосування заходів громадського впливу, передбаченого ст.. 21 КУпАП.

В апеляційній скарзі свою вину визнає, щиро розкаюється.

Вказує, що не мав фізичної можливості з`явитися до суду першої інстанції та звернутися до суду з проханням звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2025 року за заявою ОСОБА_1 зупинено провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 03 січня 2025 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до звільнення його з КНП «Київська міська клінічна лікарня №3 КМДА».

06 листопада 2025 року Київський апеляційний суд направив запит на адресу КНП «Київська міська клінічна лікарня №3 КМДА» щодо надання інформації щодо перебування ОСОБА_1 на лікуванні.

11 листопада 2025 року на адресу апеляційного суду надійшла відповідь від КНП «Київська міська клінічна лікарня №3 КМДА» в якій зазначено, що ОСОБА_1 на теперішній час не перебуває на стаціонарному лікуванні, за медичною допомогою не звертався.

Також, 13 листопада 2025 року Київський апеляційний суд направив запит на адресу КНП «Київська міська клінічна лікарня №2 КМДА» щодо надання інформації щодо перебування ОСОБА_1 на лікуванні.

01 грудня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшла відповідь від КНП «Київська міська клінічна лікарня №2 КМДА» в якій зазначено, що ОСОБА_1 станом на 28 листопада 2025 року на стаціонарному лікуванні не перебуває.

За таких обставин, Київський апеляційний суд відновив провадження у справі та призначив судове засідання на 09 грудня 2025 року.

ОСОБА_1 не з'явився в дане засідання, проте просив перенести на іншу дату.

В судове засідання, 23 грудня 2025 року до Київського апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явися, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, проте повідомив, що на теперішній час перебуває у Нідерландах на лікуванні.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 336 КПК України передбачене право особи брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яким ОСОБА_1 не скористався.

За таких обставин , апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , який належно повідомлений про день і час судового засідання.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №144150, 06 жовтня 2024 року о 11 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 , за адресою: м. Київ, пр.-т. Свободи, керував транспортним засобом «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Постановою Подільського районного суду містка Києва від 19 червня 2024 року (справа №758/3207/24) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови Подільського районного суду ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 02 березня 2024 року.

За обставинами даної справи, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в жовтні 2024 року.

Отже, адміністративне правопорушення, що полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, було вчинено повторно протягом року.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Свою винуватість у скоєнні правопорушення, що йому інкримінується ОСОБА_1 у апеляційній скарзі визнає.

Також, як вбачається із матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення та бодікамери працівника поліції ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 144150 від 06 жовтня 2024 року, який ОСОБА_1 власноручно підписав, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 6 жовтня 2024 року, відео на цифровому носії, з якого вбачаються: повідомлення поліцейським про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, передбаченої п.3 розділу І Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці; адресована ОСОБА_1 пропозиція поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі та його відмова від огляду; довідкою визначення повторності правопорушення ПДР, копією постанови Подільського районного суду містка Києва від 19 червня 2024 року (справа №758/3207/24), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3206144 від 06 жовтня 2024 року.

Зазначені в постанові суду докази є належними, допустимими та достатніми, а також такими, що в повній мірі розкривають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та в своїй сукупності вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Будь-яких обставин, які б ставили під сумнів зазначені в них фактичні дані, судом встановлено не було.

Оцінюючи відповідно до вимог ст.252 КУпАП зібрані по справі докази в їх сукупності, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Судом також враховується практика Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 Рішення «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.12.2012 року, заява №387/03). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 Рішення «Вєренцов проти України» від 11.07.2013 року, заява №20372/11).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд на підставі об`єктивно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст. 252 КУпАП, які перебувають в узгодженому зв`язку між собою, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є доведеною.

Доводи апеляційної скарги в частині звільнення від адміністративної відповідальності та передачі матеріалів на розгляд громадської організації для застосування заходів громадського впливу, передбачених ст. 21 КУпАП, відхиляються, оскільки вчинене порушення є грубим, вчиненим повторно в межах року, санкція застосована судом в межах ч.2 ст. 130 КУПАП, а тому відсутні правові підстави для звільнення від відповідальності.

При цьому законодавством не передбачено право суду застосовувати покарання, яке не передбачено Законом, через зміну стану здоров`я особи та з врахуванням її статусу, пов`язаного з захистом Батьківщини.

За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Подільського районного суду міста Києва від 03 січня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні,а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 03 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа