Справа 688/6401/25
№ 3/688/1368/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2025 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Стаднічук Н. Л., з участю ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 420194 від 11.12.2025 11 грудня 2025 року близько 19:00 ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 умисно висловлював образи нецензурною лайкою в сторону своєї дружини ОСОБА_1 у присутності її неповнолітнього сина, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні показала, що 11.12.2025 чоловік випивав зі своїм братом, який є військовослужбовцем, а після того як повернувся додому вимагав у нею свої документи та речі для того, щоб піти з братом на військову службу. Документи та речі вона не віддавала, тому у них виник конфлікт, під час якого чоловік висловлювався нецензурною лайкою. Під час конфлікту був присутній їх син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За змістом статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства включає словесні образи, погрози, у тому числі, щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 в нього виник конфлікт з дружиною боходів вийти з будинку а вона не віддавала йому його взуття. Дружину не ображав.

Крім того, з диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачаються образи нецензурною лексикою ОСОБА_2 потерпілої ОСОБА_1 .На відеозапису ОСОБА_2 заперечив присутність дитини під час конфлікту з дружиною, вказав, що син знаходився в іншій кімнаті.

Інші докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони.

Насильство у родині будь-якого характеру відрізняється тим від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків, що при домашньому насильстві завжди дії того, хто допускає таке насильство, носять навмисний характер з наміром досягнення бажаного результату, тягнуть спричинення шкоди; відбувається порушення прав і свобод людини; наявна значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Відтак, суддею встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник конфлікт, спровокований останньою, під час якого ОСОБА_2 ображав потерпілу, проте його дії не підлягають кваліфікації як домашнє насильство.

Отже, сам по собіфакт конфліктної ситуації між подружжям не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Такі дії утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 відносно дружини ОСОБА_1 вчиненого в присутності неповнолітньої дитини.

За таких обставин, в діях ОСОБА_2 не встановлено належними та допустимими доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, порушене відносно ОСОБА_2 провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 173-2, 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_2 .

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Н. Л. Стаднічук