Справа № 133/279/25
Провадження № 33/801/1289/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк О. О.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.11.2025 по справі № 133/279/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.11.2025 визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Як зазначено в постанові суду, 22.01.2025 о 01:35 в с. Пляхова, Хмільницького району, Вінницької області на АД Н-02 1 км до вулиці Подільська, 1а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; підвищена жвавість чи рухливість ходи. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився при безперервній відеофіксації на портативні відеореєстратори № 476114, № 476847, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисником Окунєвим І.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх № 13471/25-вх від 1.12.2025), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить : постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що : (1) судом не враховано, що ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю ІІІ групи, має документально підтверджений психічний розлад, пов`язаний із захистом Батьківщини, що тягне недопустимість доказів у справі; (2) у справі не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, не зафіксовано факт керування автомобілем в стані сп`яніння, встановлення ознак сп`яніння, законних заходів для превентивних заходів відносно ОСОБА_1 не було, підстави вимагати проходження огляду у ОСОБА_1 у поліцейських були відсутні, оскільки ознаки сп`яніння не були доведені; (3) ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду та погоджувався пройти тест на місці; (4) працівниками поліції було порушено право на захист ОСОБА_1 , не залучено захисника маючи інформацію про те, що ОСОБА_1 є інвалідом та перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері; (5) суд першої інстанції не взяв до уваги, що подія мала місце під час повітряної тривоги, однак працівниками поліції було продовжено перевірку документів та речей ОСОБА_1 наражаючи на небезпеку його життя та здоров`я; (6) в судовому засіданні не були допитані поліцейські, які складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Окунєв І.С. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Окунєва І.С., вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів : протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 227122 від 22.01.2025 /а. с. 1/; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2025 /а. с. 3/; рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району ДПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Мельник О. від 22.01.2025 /а. с. 5/; відеозаписом з місця події (час 1:43 по ) /а. с. 6/, з якого вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_1 , в якого горіли фари і був ввімкнений двигун, за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_1 ; під час спілкування з водієм працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей не реагують на світло, вираження тремтіння пальців рук) запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився (час 1:53-2:06), оскільки в нього немає бажання їхати проходити освідування, наслідки відмови йому зрозумілі; працівниками поліції було роз`яснено права ОСОБА_1 (час 2:02) та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до пункту 1.3, 1.9, 2.5 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Закон не передбачає можливості висунення особою, яку зупинили працівники поліції, умов проходження огляду на стан сп`яніння (постанова ВП ВС від 20.05.2020року у справі № 9901/413/19).

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункти 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

Враховуючи, що у працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану (звужені зіниці очей, які не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; підвищена жвавість чи рухливість ходи), йому було правомірно запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак від якого ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю ІІІ групи, має документально підтверджений психічний розлад, пов`язаний із захистом Батьківщини, що тягне недопустимість доказів у справі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки працівниками поліції були дотриманні вимоги чинного законодавства та запропоновано водію ОСОБА_1 , в якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану (стаття 20 КУпАП).

Стаття 20 КУпАП встановлює два критерії, сукупність яких дає підстави для визнання особи неосудною. Це медичний і юридичний критерії.

Медичний критерій неосудності характеризується наявністю в особи одного з видів захворювань, зазначених у даній статті. Медичний критерій документується в медичному діагнозі, однак самого медичного висновку недостатньо для визнання особи неосудною. Для цього потрібен другий, юридичний критерій, який включає в себе інтелектуальну і вольові ознаки. Факт неосудності має бути встановлений саме в момент вчинення правопорушення.

З наданих ОСОБА_1 медичних документів (виписка з медичної карки за період лікування з 18.04.2024 -25.04.2024, копія якого надана без підпису лікаря і не в повному об`ємі, та витяг з протоколу засідання ВЛК від 12.09.2024), а також з огляду на поведінку ОСОБА_1 на відеозаписі, який неодноразово зазначав, що розуміє значення своїх дій, є адекватним, самостійно назвав норму закону (ст.130 КУпАП) та надавав чіткі і обмірковані відповіді на запитання працівників поліції, не вбачається, що на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 не міг усвідомлювати значення своїх дії.

Крім того, заперечуючи дії суду першої інстанції у частині відмови задоволення клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не було заявлено даного клопотання на стадії апеляційного розгляду. Права особі були судом роз`яснені.

Аргументи апеляційної скарги про те, що у справі не зафіксовано факт керування автомобілем в стані сп`яніння апеляційний суд вважає безпідставними, оскількипрацівниками поліції було зупинено транспортний засіб RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем. На початку запису відео зафіксовано, що саме він сидить за кермом заведеного автомобіля.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду та погоджувався пройти тест на місці, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункти 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735). Огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки працівниками поліції не проводиться.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в судовому засіданні не були допитані поліцейські, які складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд не вважає такими, що дають підстави для скасування оскаржуваної постанови, оскільки у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисником не заявлялось клопотання про виклик і допит працівників поліції.

ОСОБА_1 та його захисником Окунєв І.С. не спростовано правильні висновки суду першої інстанції про наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення. Та обставина, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час повітряної тривоги, запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП під час повітряної тривоги не є самостійною і достатньою підставою для скасування оскарженої постанови, оскільки у справі зібрано докази, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного праворушення, яке йому інкримінується. Зібрані докази не спростовано ОСОБА_1 та його захисником. Підстав вважати, що зібрані у справі докази є недопустимими апеляційний суд немає.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, характеру вчиненого правопорушення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19.11.2025 по справі № 133/279/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота