Провадження № 3/175/8856/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року с-ще Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Дараган Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду з відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 154 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

14 жовтня 2025 року, приблизно об 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись біля СТ «Рассвет» у с. Балівка Дніпровського району Дніпропетровської області, вигулював собаку породи «Алабай» без повідка та намордника, яка напала на належну ОСОБА_2 собаку породи «Метис» та заподіяла їй ушкодження, що призвели до загибелі тварини.

Під час розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 повністю визнав свою провину, розкаявся у скоєному, просить суворо його не карати.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортами, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), фотознімками, письмовими поясненнями, копією постанови суду від 03 квітня 2025 року.

Таким чином встановлено, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Щодо підвідомчісті цієї справи про адміністративне правопорушення, то суд виходить із викладеного далі.

Так, системний аналіз положень ст. 218 КУпАП дає можливість зробити висновок, що до компетенції адміністративної комісії відноситься розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 154 КУпАП. У свою чергу, згідно з положеннями ст. 221 КУпАП, до компетенції суду відноситься розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП. При цьому розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, як вбачається зі змісту положень ст.ст. 218 244-24 КУпАП, не відноситься до компетенції жодних, із числа зазначених у ст. 213 КУпАП органів влади (посадових осіб). Вказані обставини у поєднанні з принципом визначення повноважень адміністративних комісій, що закріплений у ст. 214 КУпАП, могли б давати можливість зробити висновок, що у такому разі справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП, мають розглядатися саме адміністративними комісіями як такі, що не віднесені до компетенції інших органів влади (посадових осіб), проте, оцінюючи відповідність такого висновку положенням чинного законодавства, суд звертає увагу на таке.

У редакції станом на 01 липня 2021 року ст. 154 КУпАП структурно складалася з двох частин. У ч. 1 ст. 154 КУпАП (у редакції від 01 липня 2021 року) було визначено основний склад адміністративного правопорушення, який передбачав адміністративну відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях. А у ч. 2 ст. 154 КУпАП (у редакції від 01 липня 2021 року) була передбачена адміністративну відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Системний аналіз положень ст. 154 КУпАП у зв`язку з положеннями ст.ст. 218, 221 КУпАП у редакції станом на 01 липня 2021 року дає можливість зробити висновок, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 154 КУпАП, станом на 01 липня 2021 року відносився до компетенції адміністративних комісій, а справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 154 КУпАП, до компетенції судів.

15 липня 2021 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу», яким ст. 154 КУпАП було викладено у новій редакції, що повністю відповідає редакції, чинній на момент вчинення правопорушення та на момент здійснення судового розгляду.

Таким чином, шляхом прийняття 15 липня 2021 року вказаного вище закону, ст. 154 КУпАП структурно була поділена на три окремі частини. При цьому, як видно зі змісту положень вказаного закону, виділення ч. 3 ст. 154 КУпАП відбулося шляхом відокремлення кваліфікуючої ознаки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та майну людини з ч. 2 ст. 154 КУпАП. Тобто, кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 КУпАП, у виді повторності та заподіяння шкоди здоров`ю та майну особи, які в попередній редакції статті містилися у ч. 2, шляхом прийняття нового закону були розділені на окремі частини таким чином, що заподіяння шкоди здоров`ю та майну особи внаслідок порушення правил утримання собак і котів перетворилося на особливий кваліфікуючий склад адміністративного правопорушення, що кваліфікується за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Однак, при цьому, як вбачається з положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу» від 15 липня 2021 року, супутніх змін до ст.ст. 218, 221 КУпАП у зв`язку з появою ч. 3 ст. 154 КУпАП, не було прийнято, а відтак виникла законодавча прогалина, яка полягає у тому, що формально ч. 3 ст. 154 КУпАП не відноситься до компетенції жодного органу влади (посадової особи), що здійснюють розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Проектуючи вказані положення на обставини цієї справи, суд робить висновок про наявність прогалини у законодавстві. Разом з цим недоліки законодавства не можуть ігнорувати вимоги суспільства щодо забезпечення правопорядку шляхом притягнення особи до відповідальності за вчинене протиправне діяння.

На підставі вищевикладеного, враховуючи ті обставини, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, у новій редакції законодавства утворює кваліфікуюча ознака, яка у попередній редакції закону містилися у ч. 2 цієї ж статті та відносилася до компетенції суду, беручі до уваги, що за вчинення цього правопорушення передбачено обов`язкове додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації, що відповідно до ст. 29 КУпАП може бути застосовано лише судом, то, не зважаючи на те, що розгляд судом справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, прямо не закріплений у ст. 221 КУпАП, суд приходить до висновку, що розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, має здійснюватися саме судом, а не іншим органом влади (посадовою особою).

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особистість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини вчинення правопорушень, обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини у справі, суд вважає необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, передбаченого санкцією статті.

При цьому санкція ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачає стягнення лише у виді штрафу з конфіскацією тварин.

Однак, як вбачається з адміністративного матеріалу, тварина під час складання адміністративного матеріалу не вилучалась, відомості про місце її утримання у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього документах відсутні, тому суд вважає неможливим провести конфіскацію тварини.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 3 ст. 156, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 3400 (шість тисяч чотириста) гривень на користь держави (реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл/м. Дніпро/21081100; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UА0004569; код класифікації доходів бюджету: 21081100; призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/ТГсмтСлобож/22030101; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0004457; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: