Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шевчук Д.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 10 жовтня 2025 року, о 20.56 годині по вулиці Лісовій, 10, в селі Лище, Луцького району, керував транспортним засобом «Ніссан», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В поданій апеляційній скарзі захисник Зачепіло З.Я. вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що причини та підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відсутні, а тому вимоги поліцейського надати документи є неправомірною. Вказує на те, що ОСОБА_1 під тиском поліції погодився на відмову у проходженні тесту. Крім того, наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним та неповним, що не дає можливості у повній мірі дослідити обставини справи. Також зазначає, що працівниками поліції не доведено факт наявності у ОСОБА_1 вказаних у протоколі ознак наркотичного сп`яніння. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Також захисником Зачепіло З.Я. подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2025 року. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що стороною захисту апеляційна скарга була подана до Волинського апеляційного суду, однак 10 грудня 2025 року ця скарга повернута, як помилково надіслана, і цього ж дня апеляційну скаргу подано на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу та просили скасувати постанову і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Доводи заяви про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин є слушними та обґрунтованими, а тому строк на апеляційне оскарження постанови судді щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №479668 від 10.10.2025, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений, засвідчив власним підписом та в графі пояснення власноручно написав «Згідний» (а.с.1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.10.2025, в якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.3), відеозаписом з бодікамери працівника поліції на яких зафіксовані обставини, які передували складенню адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6), а також іншими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, а поліцейський спонукав його до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, є безпідставними і не заслуговують на увагу, і розцінюється судом як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Як убачається з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, на місці зупинки транспортного засобу в ході спілкування із водієм ОСОБА_1 , поліцейським було виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейський запропонував йому пройти огляд для виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився. Також на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський роз`яснили наслідки такої відмови. Крім того, згідно вказаного відеозапису будь-якого тиску працівники поліції до ОСОБА_1 не здійснювали (а.с.6).

Таким чином, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки до цього його спонукали працівники поліції, не заслуговують на увагу так як спростовуються відеозаписом з місця події. Крім того, ОСОБА_1 не звертався зі скаргою на дії поліцейських, а також не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів правомірність їх дій при оформленні адміністративних матеріалів.

Доводи апеляційної скарги щодо підстав відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, є безпідставними і не заслуговують на увагу, і розцінюється судом як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо відсутності безперервної відео фіксації, оскільки відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована безперервним відеозаписом, а факт його переривання, не ставить під сумнів відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази причин зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції.

Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, вказані доводи апелянта є безпідставними, і ніяким чином не впливають на висновок керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а також відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та на вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки не спростовують зазначеної вище сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Зачепіло З.Я. строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Зачепіло З.Я. залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов