Провадження № 3/727/3089/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 24.11.2025 року серії ЕПР1 №522093, вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 24.11.2025 року о 08 год. 55 хв. в м.Чернівці по вул.Небесної Сотні, 30, керуючи транспортним засобом марки «Jeep» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з транспортним засобом марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . У результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.13.1 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнала. Пояснила суду, що дійсно того дня керувала автомобілем в м.Чернівці та рухалась зі сторони вулиці Пилипа Орлика в напрямку вул.Небесної Сотні. Під`їжджаючи до перехрестя вказаних вулиць, зупинилась, оскільки попереду на перехресті стояв автомобіль марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 . Вони знаходились на другорядній дорозі. Коли вона стояла на місці, транспортний засіб марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 , який відносно неї стояв попереду, почав рух заднім ходом і здійснив зіткнення з її автомобілем.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що з ОСОБА_1 не знайомий. Того дня він вийшов із парку та мав намір перейти дорогу. На перехресті вулиць Пилипа Орлика Небесної Сотні знаходились автомобілі «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 , і позаду нього - транспортний засіб «Jeep» д.н.з. НОМЕР_1 . Він став свідком того, як автомобіль марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 почав рух заднім ходом та допустив зіткнення з автомобілем марки «Jeep» д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв позаду нього на місці.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та покази свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Статтею 245 КпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Так, відповідно до ст.124 КпАП України, до адміністративної відповідальності притягаються учасники дорожнього руху у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також суспільні відносини у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення, крім вчинення порушення правил дорожнього руху, додатково характеризується вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди.

Умовою настання адміністративної відповідальності у даному випадку є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Як видно із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 24.11.2025 року, працівником поліції було складено протокол відносно ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням нею п.13.1 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КпАП України.

Питання відповідності дій вимогам Правил дорожнього руху кожного з учасників ДТП та наявність ймовірного причинного зв`язку між їх невиконанням та наслідками, що настали, і підлягають з`ясуванню судом під час розгляду даної справи.

Згідно п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У силу приписів п. 2.3б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_2 (другий учасник ДТП) також було складено протокол у зв`язку з порушенням нею п.п.10.1, 10.9 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КпАП України.

Згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.9 ПДР України встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

До матеріалів справи долучено схему місця ДТП, згідно якої у транспортного засобу «Jeep» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 , у результаті ДТП наявні пошкодження: передній бампер, нижня решітка радіатора, кріплення номера, а у транспортного засобу марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 , у результаті ДТП наявні пошкодження: задній бампер.

Крім того, у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав суду, що автомобіль марки «Jeep» д.н.з. НОМЕР_1 стояв на місці, а транспортний засіб марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 здійснив рух заднім ходом, у результаті чого і трапилась дорожньо-транспортна пригода.

Таким чином, дії водія ОСОБА_1 не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку встановлених Законом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 124, 247, 283 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.