ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1942/25 Справа № 243/9684/24 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Кривий Ріг

18.12.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М. при секретарі судового засідання Шевченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Савченка В.А. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.06.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 .

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.06.2025р., ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Савченком В.В., який в апеляційній скарзі:

- вказує, що докази у справі не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відомості у протоколі про адміністративне правопорушення суперечать фактичним обставинам справи;

- вважає, що відмова ОСОБА_1 від огляд на стан сп`яніння сталася внаслідок психологічного тиску з боку працівників поліції, момент пропозиції ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та його відмова відбувається швидко, без з`ясування суті та уточнюючих питань, що є нетиповою поведінкою;

- вказує, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він є військовим, ввічливо прохав швиденько перевірити його документи, щоб він міг їхати далі, бо дуже поспішає, після того як йому повідомили, що він вже приїхав, сталася словесна перепалка, та погрожували викликати ВСП та помістити ОСОБА_1 , до підвалу;

- зазначає, що ОСОБА_1 , не мав ознак сп`яніння, працівники поліції не повідомили йому жодної ознаки сп`яніння, на що він відмовився від пропозиції огляду на стан сп`яніння, вважаючи такі дії працівників поліції незаконними;

- наголошує, що ОСОБА_1 не видавалося письмове направлення на огляд на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, та він був позбавлений можливості переконатись, що саме працівник поліції має на увазі огляд у закладі охорони здоров`я та чи відноситься він до належного закладу охорони здоров`я;

- зазначає, що диск із відеозаписом не розкриває інформації про обставини події, на ньому не відображено факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- вказує, що матеріали справи не містять ні акту огляду на стан сп`яніння, ні направлення водія до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що вказує на те, що йому не пропонувався такий огляд;

- зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому його огляд на стан сп`яніння мав проводитись відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, тобто огляд, проведений відповідно до ст. 266 КУпАП працівником поліції, проведений не уповноваженою особою;

- вважає, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки є неповним, на відсутньому відрізку відеозапису, за поясненням ОСОБА_1 працівники поліції чинили на нього психологічний вплив та залякування, погрожували викликом ВСП

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_3 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє захисник Савченко В.А., що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи сторони захисту, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 16.11.2024 року о 23 год 09 хв. в м. Слов`янськ вул. Лозановича, 6, керував автомобілем ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, від продуття алкотестера «Драгер 6820» на місці та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5ПДРУкраїни, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав:

- відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 982863 від 16.11.2024р., який складений уповноваженою особою, та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, відповідно до якого 16.11.2024р. о 23:09год. в м. Слов`янськ вул. Лозановича, 6, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, від продуття алкотестер «Драгер 6820» на місці та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5ПДРУкраїни, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130КУпАП;

- рапорт поліцейського від 16.11.2024р., яким підтверджується, що 16.11.2024р. під час патрулювання території обслуговування м. Краматорськ та Слов`янськ було зупинено автомобіль ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , за адресою м. Слов`янськ вул. Лазановича біля будинку № 6 та у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився. Після чого на водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП № ААД 982863;

- диск з відео-записом з боді-камери поліцейського, на якому зафіксований факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також судом першої інстанції досліджено клопотання захисника про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, які є аналогічними доводи апеляційної скарги, та не встановлено підстав для їх задоволення.

Суд першої інстанції після аналізу встановлених фактичних обставини та оцінки наведених доказів в їх сукупності, дійшов висновку про наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та доведеності його винуватості.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та всебічності судового розгляду, постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, вважає їх неспроможними та такими, що спростовуються сукупністю доказів.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина достатньо та повно зафіксована на відеозапису та не викликає сумніву своєї достовірності, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечувався, та підтверджений відеозаписом, який відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, є належним та допустимим доказом вказаного факту. ОСОБА_1 на місці запинки транспортного засобу запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився, також запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від якого він також відмовився, пояснюючи свою відмову тим, що поспішає.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Таким чином, враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги захисника, що відсутні докази винуватості ОСОБА_1 , є безпідставними, та спростовуються сукупністю доказів, які є належними, допустимими та достатніми для прийняття відповідного рішення.

Доводи апеляційної скарги захисника, що відмова ОСОБА_1 від огляд на стан сп`яніння сталася внаслідок психологічного тиску з боку працівників поліції, момент пропозиції ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та його відмова відбувається швидко, без з`ясування суті та уточнюючих питань, що є нетиповою поведінкою, також є неслушними, оскільки нічим не підтверджені. Вимога огляду на стан сп`яніння висловлена працівником поліції чітко та зрозуміло, так само як відмова від огляд на стан сп`яніння висловлена ОСОБА_1 достатньо чітко.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він є військовим, ввічливо прохав швиденько перевірити його документи, щоб він міг їхати далі, бо дуже поспішає, після того як йому повідомили, що він вже приїхав сталася словесна перепалка, та погрожували викликати ВСП та помістити ОСОБА_1 до підвалу, також не приймаються до уваги, оскільки вони не підтверджені доказами.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 , не мав ознак сп`яніння, працівники поліції не повідомили йому жодної ознаки сп`яніння, на що він відмовився від пропозиції огляду на стан сп`яніння, вважаючи такі дії працівників поліції незаконними, також є безпідставними, оскільки відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не видавалося письмове направлення на огляд на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, та він був позбавлений можливості переконатись, що саме працівник поліції має на увазі огляд у закладі охорони здоров`я та чи відноситься він до належного закладу охорони здоров`я, також не мають під собою підґрунтя, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, особа, яка підлягає огляду на стан сп`яніння прибуває до закладу охорони здоров`я у супроводі працівника поліції. Направлення на огляд водія фактично призначено саме до лікаря відповідного закладу охорони здоров`я, оскільки проходження огляду водієм самостійно діючий КУпАП не передбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника, що диск із відеозаписом не розкриває інформації про обставини події, на ньому не відображено факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є також безпідставними, оскільки відеозапис відповідно до вимог ст. 266 КУпАП у достатньому обсязі фіксує вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння та відмову ОСОБА_1 від такого огляду, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника, що матеріали справи не місять ні акту огляду на стан сп`яніння, ні направлення водія до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що вказує на те, що йому не пропонувався такий огляд, є також неслушними, оскільки склад адміністративного правопорушення склала відмова ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, тобто такий огляд не проводився.

Доводи апеляційної скарги , що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому його огляд на стан сп`яніння мав проводитись відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, тобто огляд, проведений відповідно до ст. 266 КУпАП працівником поліції, проведений не уповноваженою особою, є безпідставними з урахуванням наступного.

Стаття 266 КУпАП регламентує відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Стаття 266-1 регламентує огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином вказані статті КУпАП розмежовують порядок огляду осіб на стан сп`яніння за суб`єктом правопорушення та об`єктивною стороною.

У порядку ст. 266 КУпАП оглядаються водії транспортних засобів при керуванні ними транспортними засобами з ознаками сп`яніння.

У порядку ст. 266-1 КУпАП оглядаються водії, які керують транспортними засобами з ознаками сп`яніння, та при цьому вказані водії є військовозобов`язаними, резервістами під час проходження зборів, а також військовослужбовцями ЗСУ.

Військовослужбовці, при виконанні своїх службових обов`язків, крім іншого, є суб`єктами адміністративного правопорушення за ст. 172-20 КУпАП у разі виявлення у них ознак чи стану сп`яніння, та у вказаному випадку слід розмежовувати поняття суб`єкта правопорушення, а саме першочергово - особа, яка керує транспортним засобом спочатку визначається як водій (загальний суб`єкт), а при умові виконання ним ще й службових обов`язків, пов`язаних із проходженням служби в ЗСУ (керуючи транспортним засобом) як військовослужбовець (спеціальний суб`єкт).

У другому випадку, на думку суду апеляційної інстанції, є доцільним вирішення питання про притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, та саме у цьому випадку, при огляді військовослужбовця на стан сп`яніння діють норми ст. 266-1 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності існування ознак двох складів адміністративних правопорушень, як за ст. 130 КУпАП, так і за ст. 172-20 КУпАП, такі дії слід фіксувати при спільних діях працівників поліції та служби ВСП для складення протоколів про адміністративні правопорушення за відповідними статтями.

Доводи апеляційної скарги захисника, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки є неповним, на відсутньому відрізку відеозапису, за поясненням ОСОБА_1 працівники поліції чинили на нього психологічний вплив та залякування, погрожували викликом ВСП, також не приймаються до уваги, оскільки відеозапис відображає факт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, та його відмову від такого огляду, як передбачено вимогами ст. 266 КУпАП щодо обов`язковості застосування відеозапису. Фіксація інших обставин на відеозапис діючим КУпАП не вимагається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанову постанови із закриттям провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог КУпАП та адміністративне стягнення у виді штрафу визначив у фіксованій грошовій сумі - у розмірі 17000 грн., що в свою чергу суперечить вимогам санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення стягнення на винувату особу у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції з підстав викладених вище підлягає скасуванню в частині накладення стягнення із прийняттям нової постанови з урахуванням дати вчинення адміністративного правопорушення 15.11.2024р. та вимог ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Савченка В`ячеслава Анатолійовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.06.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік задовольнити частково.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.06.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП,у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя