Провадження № 3/243/5392/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю., розглянувши об`єднані матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції та з тимчасової ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 (ЗКБ ББС, лейтенант), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч. 3 ст. 17220 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2025 о 21-24 год. в АДРЕСА_2 , водій, військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , лейтенант, заступник командира батальйону ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest Drаger та у медичному закладі, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу серії ДНК/С № 4857 від 06.11.2025, слідує, що 06.11.2025 о 22-30 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом в зоні виконання бойових завдань в Донецькій області м. Слов`янськ в стані алкогольного сп`яніння при виконанні службових обов`язків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП постановою судді від 15.12.2025 зазначені справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч. 3 ст. 17220 КУпАП, були об`єднані в одне провадження.

Від представника особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, адвоката Нікітіна В.В. в матеріалах справи міститься клопотання про закриття провадження по справі, в якому зазначив, що протокол серії ДНК/С №4857 від 06.11.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_1 складено безпідставно. Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення та не містить жодної ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за вчинення яких ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності. В адміністративному протоколі не зазначено, який саме нормативно- правовий акт порушив ОСОБА_1 . Також в матеріалах адміністративної справи відсутній наказ, що офіцер відділу ППС ТВК «Слов`янськ» капітан ОСОБА_2 уповноважений на складання адміністративних протоколів за ст. 172-20 КУпАП. З огляду на вищевикладене, просив провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також надіслав до суду клопотання про визнання доданого до справи відеозапису недопустимим доказом, в обґрунтування якого зазначив, що у п. 11 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 505563 від 06.11.2025 року, зазначено «п. 11 до протоколу додаються: рапорт поліцейського, інші матеріали справи, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння», тобто до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відеозапису, як того вимагає ст. ст. 266, 266-1 КУпАП. Відеозапис, який перебуває у матеріалах справи, не було додано до адміністративного протоколу серії ЕПР1 № 505563 від 06.11.2025 року, в зв`язку з чим, він є недопустимим доказом та не може досліджуватись у суді та братися до уваги. Відповідно до ст. ст. 266, 266-1 КУпАП огляд проведений з порушенням вимог цих статей, вважається недійсним. У зв`язку з чим, просив визнати наявні відео матеріали у даній справі про адміністративне правопорушення недопустимими доказами, та не досліджувати їх під час розгляду справи та не приймати їх до уваги при ухваленні судового рішення по справі.

Крім того, стороною захисту надано до суду клопотання про закриття адміністративного провадження, в якому зазначив, що виходячи зі складеного протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, наявних відеозаписів ОСОБА_1 не має правового статусу водія, а отже не є суб`єктом адміністративного правопорушення. Враховуючи відсутність встановленого факту керування транспортним засобом та взагалі руху автомобіля, вважає, що відсутня об`єктивна сторона юридичного складу зазначеного правопорушення. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 є водієм та керував транспортним засобом суду не надано. У матеріалах справи відсутній відеозапис з камер працівників поліції чи інший доказ, який би підтверджував факт руху та керування особою, яка притягається до відповідальності, транспортним засобом. Окрім того, ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, тобто виконує обов`язки військової служби, і проведення його огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. Таким чином, огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з істотним порушенням Порядку № 32 та вимог ст. 266-1 КУпАП. Відтак, додані до протоколу докази слід визнати недопустимими, як такі, що отримані з порушенням встановленого законом порядку. Крім того, враховуючи наявність спеціального статусу військовослужбовця, протокол про адміністративне правопорушення складений неуповноваженою особою - працівником поліції. Також поліцейський не проінформував особу про порядок застосування спеціального технічного засобу, після відмови від огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, поліцейський не пропонує пройти такий огляд в медичному закладі, як вимагає положення ст. 266 КУпАП та Інструкція. Так, поліцейським під час незаконного огляду ОСОБА_1 на місці не складено обов`язкового процесуального документу у виді акту огляду і, відповідно, жодний примірник цього документу вказаній особі не вручено (зразок акту, який затверджений МОЗ за погодженням МВС та повинен обов`язково складатися, є додатком 2 до Інструкції). В матеріалах справи знаходиться відеозапис, на якому поліцейський пропонує комусь, пройти огляд на місці зупинки, не відома особа на відеозапису відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, але не відомо, хто саме відмовляється від проходження вказаного огляду, так як на відео відсутня вказана особа. Тому виникають сумніви, щодо достовірності вказаного факту, що саме ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного огляду. У зв`язку з чим, просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У разі якщо суд вважатиме, що доводи сторони захисту, щодо закриття справи відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП є не достатніми, просив розглянути клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації.

Також стороною захисту направлено до суду клопотання про застосування ОСОБА_1 покарання з урахуванням принципу індивідуалізації, оскільки ОСОБА_1 на даний час перебуває на військовій службі у лавах ЗСУ, є учасником бойових дій та задіяний до безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Крім того, ОСОБА_1 перебуває на посаді заступника командира батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_2 . Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом на один рік фактично паралізує не тільки його особисту службу, але й решти військовослужбовців ЗСУ, які задіяні до безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, оскільки без права керування транспортним засобом ОСОБА_1 буде позбавлений можливості виконувати безпосередні свої службові обов`язки, а саме пересуватись між командними пунктами, здійснювати безпосереднє керівництво підпорядкованим особовим складом батальйону безпілотних систем, крім того буде позбавлений можливості доставляти комплектуючі та боєприпаси підпорядкованому особовому складу та це унеможливить виконання конституційного обов`язку із захисту Батьківщини згідно вимог ст. 65 Конституції України та позбавить приближення України до Перемоги. ОСОБА_1 нагороджений відзнакою командира «За сумлінну службу», нагороджений Міністром оборони України нагрудним знаком «Знак пошани», нагороджений Президентом України орденом «Данило Галицького», нагороджений Головнокомандувачем ЗСУ нагрудним знаком «Золотий Хрест». За таких обставин, з урахуванням висновків, зазначених Конституційним Судом України, вважає за можливе застосувати у справі про адміністративне правопорушення аналогію закону ст. 69 КК України щодо не накладення стягнення на ОСОБА_1 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. На переконання сторони захисту, у разі доведення вини ОСОБА_1 буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним інших адміністративних правопорушень у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп. та застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначити покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.

Представник особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, адвокат Нікітін В.В., в судовому засіданні провину ОСОБА_1 не визнав, зазначив, що на відеозаписах відсутній факт керування транспортним засобом, невідомо кому були роз`яснені права та хто відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також підтримав заявлені клопотання та просив суд у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП застосувати принцип індивідуалізації та не позбавляти його права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи в судовому засіданні участь не приймав, враховуючи, що він скористався правом передбаченим ст. 268 КУпАП та звернувся за юридичною допомогою адвоката, який в судовому засіданні висловив свою позицію щодо закрити провадження в справі, а тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Нікітіна В.В., дослідивши клопотання та надані матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДНК/С № 4857 від 06.11.2025 складений відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 17220 КУпАП.

Відповідно до положень ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення, у якому крім іншого зазначають відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Формулювання адміністративного правопорушення вчиненого особою це юридичний висновок, заснований на фактичних обставинах справи, зміст якого складають правові ознаки правопорушення, викладені мовою диспозиції застосовуваної норми КУпАП, тому що саме формування обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду і надає можливість особі щодо якої складено протокол у повній мірі реалізувати своє право на захист, оскільки дозволяє точно визначити обсяг і межі свого захисту в рамках конкретного провадження.

Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП виражається у таких формах: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, 2) поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, 3) виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, 4) відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Разом з тим у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНК/С № 4857 від 06.11.2025, зазначено кваліфікуючі ознаки, передбачені ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в зоні виконання бойових завдань в Донецькій області м. Слов`янськ в стані алкогольного сп`яніння при виконанні службових обов`язків, що стало підставою для кваліфікації дій ОСОБА_1 за вказаною частиною статті КУпАП, між тим, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у вказаному протоколі, особою яка його склала, не вірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Таким чином, вказані обставини свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: в протоколі міститься суперечлива інформація щодо суті адміністративного правопорушення, яке би відповідало диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).

Статтею 278 КУпАП передбачено, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, та відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова суду повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Проте, вказані вимоги закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення дотримані та виконані не були.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelinv.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином суддею під час розгляду справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 є таким, що не відповідає вимогам закону, а вчинене ОСОБА_1 діяння, відображене у протоколі, не охоплене диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Так, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

З огляду на вищенаведене, доходжу висновку про необхідність закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за недоведеністю.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 505563 від 06.11.2025, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України.

За змістом частин 1-3 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Провина ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом серії ЕПР1 № 505563 від 06.11.2025, з якого слідує, що 06.11.2025 о 21-24 год. в АДРЕСА_2 , водій, військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , лейтенант, заступник командира батальйону ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest Drаger та у медичному закладі, у встановленому законом порядку, відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений;

- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 був направлений на огляд до ВСП КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорськ» у м. Слов`янськ 06.11.2025 о 02-10 год., у зв`язку із виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, але останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- рапортом інспектора взводу №1 роти №2 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Євгена Вєхова, з якого слідує, що під час патрулювання м. Слов`янськ 06.11.2025 у складі екіпажу Циклон 108 по вул. Святогірська, 175, приблизно о 21-24 год. згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб Volkswagen Touareg н.з. НОМЕР_3 під керуванням військовослужбовця в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drаger або такий огляд, у встановленому законодавством порядку, у медичному закладі водій відмовився. На водія складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водія від керування відсторонено;

- файлом відеозапису, відповідно до якого працівники поліції почали переслідувати автомобіль, який рухався їм на зустріч. Наздогнавши автомобіль, працівники поліції вийшли зі свого автомобілю та підійшли до водія. ОСОБА_1 повідомлено, що він їхав в комендантську годину. Поліцейський зазначив, що у ОСОБА_1 під час спілкування помічені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він довгий час ігнорував пропозиції поліцейського та не надавав конкретної відповіді. Через деякий час повторно було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відмовився. Були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 повідомлено, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 ознайомлено з протоколом, який він підписав без зауважень та не заперечував факт керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Суд зазначає, що надані працівниками поліції відеозаписи, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, отримані із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відеозапису, як того вимагає ст. ст. 266, 266-1 КУпАП не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи наявні відеозаписи. Суд зазначає, що не зазначення в протоколі, що до нього додається відеозапис не може слугувати підставою для визнання відеозапису недопустимим доказом.

Відеозаписи відповідають вимогам п.5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які б свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.

На відеоматеріалі зафіксована подія за участі ОСОБА_1 у хронологічній послідовності, що є підставою для висновку, про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наданий відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника, що матеріали справи не містять відомостей про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не заперечував факт керування транспортним засобом.

Щодо доводів захисника про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП на військовослужбовця ОСОБА_1 з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Твердження захисту, що огляд останньої на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП, ґрунтуються на помилковому тлумаченні наведеної норми закону.

Щодо доводів захисника про сумніви, щодо достовірності факту, що саме ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного огляду, то вони не знайшли свого підтвердження, оскільки з відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім того, під час ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом та під час підписання протоколу він не заперечував факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Всі інші доводи сторони захисту судом розцінюються критично, позаяк такі мають формальний характер та зводяться до власної оцінки сторони захисту щодо фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо клопотання адвоката Нікітіна В.В. про застосування положень ст. 69 КК України та не застосування до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає, що у санкції ст. 130 КУпАП законодавець не передбачив можливість альтернативи основного та додаткового покарань.

Застосовуючи для вирішення по суті даного клопотання, аналогію закону, суддя зазначає, що підставами застосування ст. 69 КК України є декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину й особи винного.

Зокрема суд звертає увагу на таку юридично визначену, передбачувану та фундаментальну пом`якшуючу обставину, зазначену в ст. 66 КК України, як щире каяття.

Разом з тим, аналізуючи позицію ОСОБА_1 щодо інкримінованого йому правопорушення, а також сукупність поданих клопотань, суд не вбачає в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щирого каяття та визнання своєї вини.

Наявності будь-яких інших обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

При цьому, суд зазначає, що позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, як того імперативно вимагає санкція ч.1 ст.130 КУпАП, не означає, що це фактично призведе до неможливості виконання ОСОБА_1 конституційного обов`язку щодо захисту держави, оскільки Конституцією України не передбачено покладення обов`язку по захисту країни, її незалежності та територіальної цілісності, виключно на громадян України, які мають право керування транспортними засобами.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката щодо застосування аналогії закону та норм ст. 69 КК України і не накладення стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Таким чином, проаналізувавши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, та достатності, вважаю повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 , факт керування якого транспортним засобом встановлений належними та допустимими доказами, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою та є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, вважаю необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 33, 36, 40-1, ч. 1 ст.130, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок), який перерахувати на рахунок: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Іван Юрійович Фалін