ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/4080/25 Головуючий 1 інстанції: Васильєва Н.М.
Провадження №33/818/1365/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю секретаря Цебро Д.С.,

- особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника Рвачова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою захисника Рвачова О.О. на постанову Новобаварського районного суду м.Харкова від 14 липня 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 01 червня 2025 року о 19-29 год. ОСОБА_1 в м.Харкові по бульвару Гончарівському, буд.14, керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado 150», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» та у КНП ХОР «ОНКЛ» відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Рвачов О.О. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а у випадку доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, не позбавляти його права керування транспортними засобами.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, але бажав пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. Вказав, що працівники поліції склали направлення на медичний огляд за відсутності ОСОБА_1 . Зазначив, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та отримав висновок про відсутність в його біологічних зразках метилового, етилового, ізопропилового, н-пропилового, ізобутилового, н-бутилового, ізоамілового спиртів. Наголосив, що протокол про адміністративне правопорушення не є безперечним доказом по справі. Вважає, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння. Вказав, що ОСОБА_1 працює директором ТОВ «ТК «ОРГАНІК», право керування транспортними засобами є необхідним йому для виконання трудових обов`язків.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисник Рвачов О.О. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №348393 від 01 червня 2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; дані відеозаписів з місця події від 01 червня 2025 року.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Доводи апеляційної скарги захисника Рвачова О.О. про згоду ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, є необґрунтованими.

З наданих відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 двічі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та підтвердив вживання спиртних напоїв на поминах матері (диск АЛ 5203, відеозапис export-x2yfr.mp4 02 хв. 27 c., 04 хв. 43 c.).

Складання направлення на медичний огляд за відсутності ОСОБА_1 , саме по собі не свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, у справі встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, не приймаються до уваги.

КЗОЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не входить до переліку лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я, затвердженим Управлінням охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 28 лютого 2023 року, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До того ж, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився з порушенням вимог ч.4 ст.266 КУпАП, зокрема: після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду; за відсутності поліцейського; уповноваженою посадовою особою не здійснювалася відеофіксація огляду і свідки не залучалися (а.с.78, 80).

Протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість підтверджується саме сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, а не лише взятим окремо доказом.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, передбачає накладення основного стягнення у виді штрафу з додатковим обов`язковим видом стягнення - позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що униможливлює призначення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, при визнанні особи винуватою за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не має законних підстав призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією цієї статті, або ж перейти до іншого виду стягнення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Рвачова О.О. залишити без задоволення, а постанову Новобаварського районного суду м.Харкова від 14 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня