Справа № 199/8331/25
ПОСТАНОВА

іменем України

31 грудня 2025 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби, який проходить військову службу на посаді гранатометника військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП

за участі: захисника-адвоката - Кравцова В.В., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

17.06.2025 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.06.2025 вказану справу передано в провадження головуючого судді Корнєєвої В.В., яку рішенням Вищої ради правосуддя від 21.11.2024 № 3405/0/15-24 із 02.12.2024 відряджено до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра для здійснення правосуддя строком на 1 рік.

Відповідно до договору на надання правової (правничої) допомоги б/н від 23.06.2025, враховуючи положення Договору про партнерство з надання правничої допомоги клієнтам Юридичної компанії «Прасолов та партнери» від 24.12.2024 та доручення керуючого АБ «ЮК «Прасолов та партнери» від 04.08.2025, інтереси ОСОБА_1 в суді представляє адвокат Кравцов В.В.

За час перебування справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП в провадженні головуючого судді Корнєєвої В.В. розгляд вказаної справи призначався лише чотири рази на 09:30 годину 27.08.2025, на 10:00 годину 07.10.2025, на 12:00 годину 06.11.2025 та на 13:00 годину 18.12.2025. Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Кравцов М.В., були сповіщені про дату, час і місце судового розгляду справи судовими SMS-повістками, які вони отримали: 18.07.2025 о 20:44:40 годині, 23.09.2025 о 10:17:54 годині, 13.10.2025 о 13:14:24 годині та 12.11.2025 о 09:33:31 годині. Крім того особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 також повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи безпосередньо в приміщенні суду, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки, однак, як убачається з матеріалів справи, розгляд даної справи відкладався за клопотаннями сторони захисту, а також у зв`язку із неявкою в судове засідання особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Наказом голови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 02.12.2025 № 92 суддю Корнєєву В.В., яку відряджено з Добропільського міськрайонного суду Донецької області, відраховано з 03.12.2025 зі штату Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра, у зв`язку із закінченням строку відрядження.

Враховуючи, що станом на 03.12.2025 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП суддею Корнєєвою В.В. не було розглянуто по суті, що стало підставою для повторного автоматизованого розподілу вищевказаної справи про адміністративне правопорушення між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями вказану справу передано в провадження головуючого судді Дяченко І.В. 09.12.2025 та призначено до судового розгляду.

Так, під час судового розгляду встановлено, що 03.06.2025 о 18:15 годині на автомобільній дорозі Добропілля-Краматорськ, 4 км, що є територією Покровського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ TF698K», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор співробітника поліції № 5. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, неодноразово був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими SMS-повістками, які він отримав: 18.07.2025 о 20:44:40 годині, 23.09.2025 о 10:17:54 годині, 13.10.2025 о 13:14:24 годині, 12.11.2025 о 09:33:31 годині, 10.12.2025 о 14:59:30 годині, 19.12.2025 о 14:04:03 годині, 23.12.2025 о 14:18:12 годині та 25.12.2025 о 10:17:08 годині, а також останній повідомлявся через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.08.2018 (справа №11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до договору на надання правової (правничої) допомоги б/н від 23.06.2025, враховуючи положення Договору про партнерство з надання правничої допомоги клієнтам Юридичної компанії «Прасолов та партнери» від 24.12.2024 та доручення керуючого АБ «ЮК «Прасолов та партнери» від 04.08.2025, інтереси ОСОБА_1 в суді представляє адвокат Кравцов В.В.

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпро, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, враховуючи і те, що інтереси ОСОБА_1 в суді представляє адвокат Кравцов В.В.

07.10.2025 через підсистему автоматизованої системи документообігу суду «Електронний Суд» до суду надійшло клопотання захисника-адвоката Кравцова В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вказаного клопотання адвокат вказує, що долучений до матеріалів справи відеозапис не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ЗАЗ TF698K», державний номерний знак НОМЕР_2 , 03.06.2025 о 18:15 годині на автомобільній дорозі Добропілля-Краматорськ, 4 км, оскільки з переглянутого відеозапису встановлено, як ОСОБА_1 перебуває на території блок-посту, навіть не в салоні транспортного засобу, що вказує на відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Крім того, адвокатом Кравцовим В.В. в своєму клопотанні зазначено, що матеріали справи, в тому числі відеозапис, не підтверджує, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки, що свідчить про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого положеннями ст. 266 КУпАП, що є безумовною підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, 23.12.2025 до суду надійшло ще одне клопотання захисника-адвоката Кравцова В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вказаного клопотання адвокат вказує, що долучений до матеріалів справи відеозапис не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ЗАЗ TF698K», державний номерний знак НОМЕР_2 , 03.06.2025 о 18:15 годині на автомобільній дорозі Добропілля-Краматорськ, 4 км, тобто особа, яка не є водієм та не керувала транспортним засобом не має обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Також, сторона захисту убачає, що матеріали справи, в тому числі відеозапис, не підтверджує, що працівники поліції проводили візуальний огляд ОСОБА_1 за результатами якого у останнього були б встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, а запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння лише після того, як останній підтвердив факт вживання ним наркотичної речовини, але без конкретизації періоду вживання, що не вказує на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння на момент зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, адвокат Кравцов В.В. зауважив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а двічі виказав працівнику поліції свою згоду, але після того, як до них підійшов інший працівник поліції, який зазначив ОСОБА_1 , якщо він визнає свою провину, то може відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що ОСОБА_1 і зробив. Вказане свідчить, що працівники поліції, здійснюючи психологічний тиск на ОСОБА_1 , ввели його в оману щодо наслідків відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, спонукаючи останнього до відмови від проходження огляду в медичному закладі.

Крім того, з посиланням на положення КУпАП, Інструкцій, адвокат Кравцов В.В. вказує, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних сил України щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, що свідчить про те, що вимога працівника поліції до ОСОБА_1 про необхідність проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставною, незаконною та необґрунтованою, а також не відповідає положенням ч. 3 ст. 266-1 КУпАП.

Водночас, сторона захисту, убачає, що з відеозапису дослідженого та переглянутого в судовому засіданні встановлено, що на місці зупинки перебували працівника ВСП, якими в подальшому не були встановлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки працівниками ВСП не складався відносно військовослужбовця ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 172-20 КУпАП, що підтверджено листом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 306/3/12703/ВихЗПІ від 25.12.2025.

Крім того, сторона захисту вказує, що працівниками поліції були грубо порушення права ОСОБА_1 , оскільки останньому не були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені положеннями ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також не повідомлено про здійснення відеофіксації.

Разом з тим, адвокат Кравцов М.В. звертає увагу, що згідно з поясненнями ОСОБА_1 , зафіксованими на відеозаписі, переглянутому в судовому засіданні, встановлено, що останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки поспішав до місця виконання бойового завдання, оскільки він разом з іншими військовослужбовцями повинен був замінити військо службовців, які перебували в зоні бойових дій, тому поведінка ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, зумовлена військовим контекстом та станом крайньої необхідності.

19.12.2025 через підсистему автоматизованої системи документообігу суду «Електронний Суд» до суду надійшло клопотання захисника-адвоката Кравцова В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про долучення до матеріалів справи оптичного носія інформації з відеозаписом пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яке судом було задоволено.

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_1 , зафіксованих на відеозаписі, яке було досліджено та переглянуте в судовому засіданні, яке відбулось 25.12.2025, встановлено, що 03.06.2025 приблизно о 18:15 годині ОСОБА_1 разом зі своїм товаришем рухались на транспортному засобі та проїжджаючи повз блок-пост, розташований на автодорозі Добропілля-Краматорськ, їх було зупинено працівниками поліції з метою перевірки документів. Після перевірки документів працівники поліції запитали чи мають вони які заборонені предмети, ОСОБА_1 зазначив, що має та добровільно надав працівникам поліції наркотичну речовину «марихуана», що було зафіксовано під відеозапис в протоколі. На місце була викликана слідчо-оперативна група. Коли вони очікували працівників поліції з ОСОБА_1 проводились бесіди працівниками ВСП та патрульної поліції. Приблизно через 30 хвилин на місце приїхала слідчо-оперативна група. Під час спілкування ані працівниками ВСП та працівниками поліції жодних ознак сп`яніння у нього виявлено не було. По приїзду на місце працівників поліції, останніми на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за незаконне зберігання наркотичної речовини без мети збуту. Далі до працівників поліції підійшов старший блок-посту, який зазначив, що відносно ОСОБА_1 також необхідно скласти протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, на що працівники поліції відмовились, мотивуючи відсутністю у нього ознак сп`яніння. Після чого працівники слідчо-оперативної групи поїхали з місця, однак його не відпустили та на місце викликали ще один екіпаж поліції. Через деякий час на місце приїхав ще один екіпаж патрульної поліції. Поліцейські спілкувались з ним, подзвонили його командиру, який їм пояснив, що ОСОБА_1 в цей день необхідно виходити на бойову позицію. В ході розмови командир також зазначив працівникам поліції про те, що вони робили з ним все що завгодно, однак щоб ОСОБА_1 сьогодні був на бойовій позиції. Поїхати в медичний заклад для проходження огляду у нього не було часу, оскільки для нього було важніше провести заміни побратимів, тому, для виконання своїх бойових обов`язків, він виказав працівникам поліції свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в умовах медичного закладу.

В судовому засіданні захисник-адвокат Кравцов В.В., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підтримав надіслані ним на адресу суду клопотання та просив суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши клопотання захисника адвоката Кравцова В.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з поясненнями ОСОБА_1 , а також письмові матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в межах пред`явленого протоколу, за обставин, викладених у постанові, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 821112 від 03.06.2025, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та такий, що складений повноважною особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ) роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.06.2025, складеного на водія ОСОБА_1 , відповідно до якого працівником поліції у водія ОСОБА_1 виявлені явні ознаки сп`яніння, однак останній відмовився від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння в умовах закладу охорони здоров`я;

- довідкою інспектора САП ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 з відкритими категоріями «А», «В», «С», термін дії з 28.09.2022 по 28.09.2052, статус документа: Виданий;

- відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, переглянутими судом, яким встановлено як 03.06.2025 у вечірній час на території блок-посту, розташованого на автодорозі Добропілля-Краматорськ стоїть чоловік, який представився ОСОБА_1 , позаду якого знаходиться транспортний засіб «ЗАЗ», після його зупинки працівниками поліції. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 за допомогою мобільного додатку «ДІЯ» надав посвідчення водія та технічний паспорт на транспортний засіб, зазначивши, що даний транспортний засіб належить йому. На питання працівників поліції водій ОСОБА_1 з початку заперечував факт керування ним даним транспортним засобом, зазначаючи, що він на ньому рухався, однак не керував, однак в подальшому, коли до нього та працівника поліції, який з ним розмовляв, підійшов інший працівник поліції, який зауважив, що ним був зупинений транспортний засіб під керуванням саме ОСОБА_1 , який повідомив, що він вживав наркотичні речовини, ОСОБА_1 зазначив, що саме він керував транспортним засобом у вказану в протоколі про адміністративне правопорушення дату, час та місці, зазначивши, що вони їхали з м. Краматорськ в м.Добропілля. Далі, на питання працівників поліції водій ОСОБА_1 з початку зазначив, що він вживав наркотичні засоби десь за 1-2 години до його зупинки, потім почав вказувати, що він вживав наркотичні речовини, але без уточнення проміжку часу між вживанням та його зупинкою працівниками поліції на блок-пості. Під час спілкування у поліцейських виникла обґрунтована підозра про те, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції тричі висловлювалась ОСОБА_1 вимога пройти огляд на виявлення стан сп`яніння в умовах медичного закладу, на що останній спочатку погодився, однак через деякий час надав працівникам поліції чітку відмову від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння в умовах медичної установи, пояснюючи: «Ні, їхати в лікарню не буду, не бачу сенсу проходити огляду на стан сп`яніння, я вживав наркотичні речовини, свою вину визнаю» (19:33:40 година, 19:35:02 година). Після чого працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та повідомлено водія ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку, серед якого є медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, після складання протоколу та оголошення його змісту ОСОБА_1 , останній ознайомився з протоколом та поставив в ньому свої підписи. При цьому, жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв.

Відповідно до п. 6, 7 Глави І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Отже, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в умовах медичного закладу охорони здоров`я, що само собою утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин дії ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, правильно кваліфіковані працівниками поліції за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Адміністративно-караним в силу ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, є водії транспортних засобів, які знаходяться у стані алкогольного сп`яніння, або відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Даний факт фіксується у протоколі про адміністративне правопорушення.

За вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом, факт одночасного перебування цієї особи в стані алкогольного сп`яніння, або факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та факт вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Як слідує з вимог п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

Інструкцією № 1376 встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначено порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції № 1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу постанови, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені судом і покладені в основу постанови докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_1 , який під час спілкування з працівниками поліції поводив себе підозріло, постійно змінював свої покази, плутався в обставинах, що свідчить про наявність у останнього явних ознак наркотичного сп`яніння, на неодноразові пропозиції працівника поліції відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в умовах медичного закладу.

Зазначені обставини призвели до порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керування водія ОСОБА_1 , суд зауважує, що хоча на відеозаписі не зафіксовано оголошення працівником поліції водію ОСОБА_1 підстави для його зупинки, але враховуючи ведення на території України бойових дій та введення в Україні воєнного стану, зупинення транспортного засобу працівниками поліції з метою його візуального огляду на предмет наявності заборонених предметів, є достатньою підставою для здійснення зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

З огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Незалежно від обставин зупинки транспортного засобу, працівники поліції, виявивши підстави для проведення огляду особи на стан сп`яніння, повинні виконувати свої обов`язки.

Тому, за конкретних обставин, ОСОБА_1 , на вимогу працівників поліції мав беззастережно виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в умовах медичного закладу, що прямо передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху та абз. 3 ч. 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння, однак вказане ОСОБА_1 не було зроблено, що у подальшому стало законною підставою для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортирним засобом у вказану в протоколі про адміністративне правопорушення дату, час та місці, оскільки у вказаний час ОСОБА_1 перебував на території блок-посту, навіть не в салоні транспортного засобу, що вказує на відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Так, під час перегляду відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, долученого до матеріалів справи, хоча і не встановлено факту руху автомобіля 03.06.2025 о 18:15 годині під керуванням ОСОБА_1 , однак вказаним відеозаписом встановлено, що сам водій ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним у вказану в протоколі про адміністративне правопорушення дату, час та місці транспортним засобом «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 .

При цьому, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді-камери працівника поліції, ОСОБА_1 підтвердив саме факт керування ним вказаним транспортним засобом у зазначену вище дату та час, зазначаючи, що разом із своїм побратимом прямували з м. Краматорськ в м. Добропілля.

Вищевказане дає змогу суду прийти до висновку про доведеність факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , у вказану в протоколі дату, час та місці з явними ознаками наркотичного сп`яніння, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів адвоката Кравцова В.В. про те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, а саме що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, то такі доводи суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Статтею 266 КУпАП чітко регламентований порядок проведення огляду осіб щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок направлення та проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015року №1452/735/далі - Інструкцією/.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, у разі виявлення у водія транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння поліцейським на місці зупинки не проводиться, а обстежувана особа з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння направляється до найближчого закладу охорони здоров`я.

Твердження сторони захисту про те, що матеріали справи, в тому числі відеозапис, не підтверджує, що працівники поліції проводили візуальний огляд ОСОБА_1 за результатами якого у останнього були б встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, а запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння лише після того, як останній підтвердив факт вживання ним наркотичної речовини, але без конкретизації періоду вживання, що не вказує на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння на момент зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Так, під час перегляду відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, долученого до матеріалів справи, хоча і не вбачається оголошення працівниками поліції ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння, однак встановлено, як на питання працівників поліції водій ОСОБА_1 з початку заперечував факт керування ним даним транспортним засобом, зазначаючи, що він на ньому рухався, однак не керував, однак в подальшому, коли до нього та працівника поліції, який з ним розмовляв, підійшов інший працівник поліції, який зауважив, що ним був зупинений транспортний засіб під керуванням саме ОСОБА_1 , який повідомив, що він вживав наркотичні речовини, ОСОБА_1 зазначив, що саме він керував транспортним засобом у вказану в протоколі про адміністративне правопорушення дату, час та місці, зазначивши, що вони їхали з м. Краматорськ в м.Добропілля. Далі, на питання працівників поліції водій ОСОБА_1 з початку зазначив, що він вживав наркотичні засоби десь за 1-2 години до його зупинки, потім почав вказувати, що він вживав наркотичні речовини, але без уточнення проміжку часу між вживанням та його зупинкою працівниками поліції на блок-пості.

Поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована на відеозапису, свідчить про наявність у останнього явних ознак наркотичного сп`яніння, в тому числі такої ознаки наркотичного сп`яніння, як поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже під час спілкування у поліцейських виникла обґрунтована підозра про те, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим працівниками поліції тричі висловлювалась ОСОБА_1 вимога пройти огляд на виявлення стан сп`яніння в умовах медичного закладу, на що останній спочатку погодився, однак через деякий час надав працівникам поліції чітку відмову від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння в умовах медичної установи, пояснюючи: «Ні, їхати в лікарню не буду, не бачу сенсу проходити огляду на стан сп`яніння, я вживав наркотичні речовини, свою вину визнаю».

Суд відноситься критично до пояснень ОСОБА_1 , зафіксованих на відеозаписі, який переглянуто в судовому засіданні, а також до тверджень захисника Кравцова В.В. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а двічі виказав працівнику поліції свою згоду, але після того, як до них підійшов інший працівник поліції, який зазначив ОСОБА_1 , якщо він визнає свою провину, то може відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що ОСОБА_1 і зробив, що свідчить про здійснення працівниками поліції, психологічного тиску на ОСОБА_1 , оскільки під час судового розгляду справи судом не встановлено обставин, які б вказували на упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності та адвокатом надано не було, як і не надано того, що жодних самостійних дій на проходження огляду ОСОБА_1 не вчиняв, доказів того, що він пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі навіть протягом більше двох годин з моменту його зупинки суду не надано, як і не надано відповідних рішень суду про оскарження дій працівників поліції.

При цьому, на відеозаписі не зафіксовано будь-якого тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 , ні під час пропозицій пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ні при відмові останнім від проходження огляду, ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, як і відсутній факт провокації зі сторони правоохоронних органів. Будь-яких інших доказів тиску на ОСОБА_1 працівниками поліції сторона захисту не надала, як і не надала суду сторона захисту відповідних рішень, щодо оскарження дій працівників поліції, тому такі доводи суд оцінює критично і не бере їх до уваги.

Такі пояснення ОСОБА_1 та твердження захисника адвоката Кравцова В.В. суд розцінює, як спосіб захисту ОСОБА_1 від пред`явленого обвинувачення (в даному випадку складання матеріалів справи за вищевказаною статтею Закону) та подальшого уникнення від відповідальності. На переконання суду вказане не потребує детального аналізу, оскільки правова оцінка та мотиви суду викладені вище.

Доводи захисника адвоката Крацова В.В. про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння, передбачену ст. 266-1 КУпАП, суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення зокрема правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Статтею 266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

З вказаного суд убачає, що аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Таким чином, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, а тому посилання сторони захисту на те, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому огляд на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, а не працівником поліції, є помилковими.

При цьому суд зауважує, що матеріали справи не містять даних про те, що у визначений в протоколі час ОСОБА_1 виконував обов`язки військовослужбовця. За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 , який не перебував під час виконання обов`язків військової служби, та який керував транспортним засобам, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, правомірно здійснювався в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП.

Твердження сторони захисту про те, що з відеозапису дослідженого та переглянутого в судовому засіданні встановлено, що на місці зупинки перебували працівника ВСП, якими в подальшому не були встановлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки працівниками ВСП не складався відносно військовослужбовця ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 172-20 КУпАП, що підтверджено листом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 306/3/12703/ВихЗПІ від 25.12.2025, суд вважає не слушними, оскільки вказане жодним чином не спростовує факту керування ОСОБА_1 у вказану в протоколі про адміністративне правопорушення дату, час та місці транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, який відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану сп`яніння в установленому законом порядку.

Твердження адвоката Кравцова В.В. про те, що працівниками поліції були порушенні права на захист ОСОБА_1 , оскільки працівниками поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 його права згідно з вимогами Конституції України, а також положення ст. 268 КУпАП, а також не повідомлено про здійснення відео фіксації, суд вважає хибними з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З матеріалів справи убачається, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 821112 від 03.06.2025, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст. 268 КУпАП, повідомлено про порядок розгляду справи Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпра, про що останній поставив особистий підпис. Жодних зауважень, клопотань, зокрема і щодо не роз`яснення йому процесуальних прав, не заявляв, що підтверджується відеозаписом з нагрудної боді-камери працівника поліції, переглянутого в судовому засіданні за участі адвоката Кравцова В.В. Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема і прийняття участі в суді захисника Крацова В.В. та надання йому можливості відстоювати позицію ОСОБА_1 в суді.

Разом з тим, суд акцентує на тому, що права, які зазначені ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляду справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, подавати докази, клопотання.

Суд констатує, що ОСОБА_1 у повній мірі використав своє процесуальне право на захист під час розгляду справи у суді, інтереси його представляє адвокат Кравцов В.В., котрий узгодив позицію із ОСОБА_1 .

Суд встановив, що по вказаній справі стороні захисту була надана необмежена можливість знайомитися з усіма матеріалами справи, надавати докази і заявляти клопотання, чим й скористався адвокат Кравцов В.В. під час тривалого розгляду справи в суді.

Що стосується не повідомлення працівниками поліції ОСОБА_1 , після його зупинки, про здійснення відеофіксації, суд звертає увагу сторони захисту на те, що вимогами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено обов`язку працівника поліції повідомляти осіб про здійснення відеофіксації, оскільки здійснення відеофіксації є прямим обов`язком працівника поліції під час виконання своїх службових обов`язків.

Твердження сторони захисту про те, що надання водієм ОСОБА_1 працівникам поліції відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в умовах медичного закладу зумовлена військовим контекстом та станом крайньої необхідності, оскільки він поспішав на заміну своїх побратимів з бойової позиції, а окрім нього та його група це зробити більше ніхто не міг, не заслуговують на увагу, оскільки стороною захисту не надано суду належних та допустимих доказів необхідності виходу ОСОБА_1 на бойову позицію 03.06.2025 після 18:15 години.

Крім того, суд також зауважує, що з переглянутого відеозапису встановлено, що жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв, в тому числі не зазначав, що його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в умовах медичної установи зумовлена станом крайньої необхідності у зв`язку із необхідністю заміни побратимів на бойовій позиції саме 03.06.2025.

На переконання суду, на наданому відеофайлі зафіксовано фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, що спростовують твердження сторони захисту, про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд констатує, що в цілому дані відеозаписи відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд встановив, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських зафіксував усі необхідні моменти вказаної події від 03.06.2025 саме за участю водія ОСОБА_1 , а саме: встановлення особи, не заперечення водієм факту керування транспортним засобом, пропозицій проходження медичного огляд у закладі охорони здоров`я, відмова від такого проходження.

На переконання суду, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення водія ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Суд оцінює дані відеозаписи безперервними, інформативними, позбавленими упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зроблений відповідний запис в протоколі.

Посилання захисника-адвоката Крацова В.В. щодо відсутності у направленні на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.06.2025 ознак наркотичного сп`яніння, суд не приймає до уваги, оскільки зазначене жодним чином не спростовує факту керування ОСОБА_1 у вказану в протоколі про адміністративне правопорушення дату, час та місці транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, який відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану сп`яніння в установленому законом порядку.

Суд відзначає, що в даній справі адвокат Кравцов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заявив клопотання про допит у якості свідка працівника ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 .

Суд сприяв стороні захисту у виклику свідка до суду, однак ОСОБА_3 , будучи повідомленим про виклик до суду в якості свідка, до суду не з`явився, не вийшов на зв`язок з власних пристроїв, не повідомивши суд про можливість чи неможливість свідчити.

В судовому засіданні, яке відбулось 31.12.2025, адвокат Кравцов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , відмовився від допиту у якості свідка працівника ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 .

Також, 26.08.2025 від адвоката Кравцова В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про призначення по даній справі судової експертизи з технічного дослідження наявного в матеріалах справи відео-звукозапису з нагрудної боді-камери працівника поліції.

Однак, в судовому засіданні, яке відбулось 31.12.2025, адвокат Кравцов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , відмовився від зазначеного клопотання та просив суд його не розглядати.

З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому учасник провадження оцінює і тлумачить такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження, а доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинувачення, висунутого ОСОБА_1 , про порушення норм права та Інструкцій суд належним чином перевірив.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП. При цьому, суд зауважує, що від початку розгляду даного матеріалу сторона захисту реалізовувала свої процесуальні права, передбачені чином законодавством. Упродовж розгляду адміністративного матеріалу інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Кравцов В.В., якому суд надав змогу упродовж слухання справи здійснювати ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, подавати клопотання, чим останній і скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п.1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до приписів статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 24 КУпАП встановлені види адміністративних стягнень, серед яких є штраф та позбавлення спеціального права, наданого громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Відповідно до частини 2 статті 25 КУпАП, за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення. Позбавлення права керування транспортними засобами може застосовуватися як основне, так і додаткове адміністративне стягнення.

Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною нормою, встановлено основне та обов`язкове додаткове адміністративне стягнення: штраф та позбавлення права керування транспортними засобами відповідно.

Суд звертає увагу, що законодавець у санкції не передбачив можливість альтернативи основного та додаткового покарань, тому дискреційні повноваження суду обмежені імперативно встановленими нормами при обранні та застосуванні до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, даний Закон передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортними засобами.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 , який згідно з довідкою інспектора САП ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області отримував посвідчення на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 з відкритими категоріями «А», «В», «С», ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 за необхідне призначити адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати й те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Такий вид адміністративного стягнення буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

В той же час, відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.

Однак, суд зауважує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, однак суду не були надані відомості, що вказане правопорушення ОСОБА_1 вчинено під час виконання службових обов`язків, тому, на підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: І.В. Дяченко

31.12.2025