Головуючий у суді першої інстанції: Кравець В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 759/11535/25

провадження №33/824/4398/2025

13 листопада 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 рокуОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою судді, 25.05.2025 об 11:40 у м. Києві по вул. Зодчих, буд. 72, водійка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «KIA Sportage», д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»» за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, буд. 18, результат огляду позитивний 0,54 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просила її скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною, винесеною з порушенням вимог адміністративного законодавства України, постановлену не на повному та необ`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Зокрема, зазначає про те, що суд першої інстанції не врахував вимоги Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Вказує, що працівниками поліції було допущено порушення процедури оформлення матеріалів справи та порядку направлення водія транспортного засобу для проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння; протокол був складений не за керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за керування транспортним засобом особою під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що протирічить дійсності та матеріалам справи. Крім того, зазначає, що на місці зупинки огляд проведений не був. Патрульні повинні були запропонувати та провести огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки ТЗ у відповідності до вимог законодавства України, на що вона погоджувалася, оскільки алкогольних напоїв не вживала і тільки у випадку її не згоди з вказаним оглядом/результатами вести її до закладу охорони здоров`я.

Окремо зауважила на тому, що відеозапис з відеореєстраторів поліцейських не є безперервним, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд, чек алкотестеру «Драгер», акт медичного огляду, сертифікати відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що ставить під сумнів результат проведеного тесту приладом "Драгер". Крім того, зазначає, що у висновку щодо результатів медичного огляду вказано 0,54% етанолу, а не проміле.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її захисник Євсєєв В.В. просили задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ цієї Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Приймаючи судове рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із встановленого та підтвердженого належними та допустимими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд проведено в установленому законом порядку, у присутності лікаря та з оформленням належного медичного висновку. Порушень процедури проведення огляду апелянтом не доведено.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що працівниками поліції було допущено порушення порядку проходження огляду водієм ОСОБА_1 , а саме огляд не проведено на місці зупинки транспортного засобу, а проводився такий у медичному закладі, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки спростовуються відеозаписом. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 намагалася пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але не набирала необхідного об`єму повітря, у зв`язку з чим їй було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що ОСОБА_1 погодилася.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що долучений працівниками поліції до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, також не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. При цьому, наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, такий стан підтверджений результатами огляду, який був проведений в медичному закладі.

Відсутність в матеріалах справи акту медичного огляду за наявності висновку результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, не спростовують висновок суду першої інстанції про доведеність обставин вчинення останньою адміністративного правопорушеення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, відсутність в матеріалах справи чеку приладу Алкотестер «Драгер», сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, також не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки сама по собі відсутність таких документів в матеріалах справи, не має за собою наслідком закриття провадження у зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначення у висновку як результату огляду ОСОБА_1 0,54% етанолу замість проміле не впливає на факт перебування останньої в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом 25.05.2025.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність фабули протоколу фактичним обстави справи, суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 341194 від 25.05.2025 , 25.05.2025 о 11:40 у м. Києві по вул. Зодчих, буд. 72, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «KIA Sportage», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»» за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, буд. 18, результат огляду позитивний 0,54 проміл, що підтверджується висновком 002526, чим порушила п.2.9.б ПДР - керування т/з особами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Разом з тим, згідно письмових пояснень поліцейського УПП у Київській області А. Мар`ясича, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було допущено помилку при зазначенню порушеного пункту ПДР, а саме замість правильного «п.2.9.а», вказано «п.2.9.б», у зв`язку із чим останній просить вважати вірним пункт 2.9.а ПДР. Таким чином, допущені працівником поліції при складанні протоколу технічні описки не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не можуть слугувати підставою для закриття провадження у справі. Тому даний довід суд також не може приймати до уваги.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І.Шкоріна