Номер провадження: 33/813/1848/25
Номер справи місцевого суду: 504/1114/25
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Доброславського районного суду Одеської області від 13 серпня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Доброславського районного суду Одеської області від 13 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17000 грн. з позбавленням права керування строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 02.03.2025 року о 18:30 год. ОСОБА_1 , за адресою: Одеська область, Одеський район с. Ліски вул. Ак. Заболотного, 59, керував автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Доброславського районного суду Одеської області від 13 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)з матеріалів справи, а саме із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування ним транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, він перебував у стані афекту із-за ДТП;

2)ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

3)працівники поліції були зобов`язані провести огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав представника ОСОБА_1 про розгляд справи на 03.12.2025 року на 11:30 год. В судове засідання адвокат Горобець О.С. не з`явився.

03.12.2025 року на адресу Одеського апеляційного суду від адвоката Горобець О.С. на дійшло клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та адвоката Горобець О.С.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №260612 від 02.03.2025 року з якого вбачається, що 02.03.2025 року о 18:30 год. по вул. Заболотного, в с. Ліски Одеського району Одеської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що більше такого не повториться. Протокол підписано без зауважень;

- письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що 02.03.2025 року приблизно о 18:30 год. він рухався на своєму автомобілі марки Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 в Одеській області, Одеському районі, с. Ліски по вул. Заболотного, 59 та здійснив зіткнення із зустрічним транспортним засобом Tesla, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого сталася ДТП. Після чого ОСОБА_1 запропонували продути алкотестер Драгер та проїхати в медичний заклад для проходження медичної експертизи на стан алкогольного сп`яніння на що ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, оскільки перед виїздом вживав алкоголь. Провину свою ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та в подальшому більше не буде сідати за кермо у нетверезому стані. ДТП сталася внаслідок того, що ОСОБА_1 виїхав на полосу зустрічного руху;

- письмові пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що 02.03.2025 року о 18:30 год. вона керувала своїм транспортним засобом Tesla, номерний знак НОМЕР_2 по вул. Заболотного, 59 у с. Ліски Одеського району Одеської області у напрямку м. Одеси. На зустріч рухався автомобіль Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , який виїхав на зустрічну смугу, після чого ОСОБА_2 намагалася уникнути ДТП та відчула удар у заднє ліве колесо, від чого її автомобіль розвернуло. На місце ДТП викликано швидку медичну допомогу, постраждалих немає;

- письмові пояснення ОСОБА_3 з яких вбачається, що 02.03.2025 року приблизно о 18:30 год. був запрошений у якості свідка того, що водієві ОСОБА_1 у його присутності, було запропоновано продути алкотестер Драгер та проїхати до медичного закладу для перевірки вмісту алкоголю в організмі. До лікарні водій ОСОБА_1 у присутності ОСОБА_3 , відмовився їхати та усіляко ухилявся від розмови Від водія відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, також у нього була нестійка хода та почервоніння очей, тремтіння пальців рук, нечітке мовлення. ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння

- письмові пояснення ОСОБА_4 з яких вбачається, що 02.03.2025 року його було запрошено в якості свідка того, що водієві ОСОБА_1 , який скоїв ДТП було запропоновано продути алкотестер Драгер та проїхати до медичного закладу в установленому законом порядку. ОСОБА_1 усіляко відмовлявся і уникав від проходження огляду. Від нього відчувався різких запах алкоголю з порожнини рота, також у нього була нестійка хода, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- рапорти з якого вбачається, що 02.03.2025 року о 17:33 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 02.03.2025 року о 19:02 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, вул. Лугова кут вул. Заболотного при здійсненні авто, потерпіла ОСОБА_5 12 років, Діагноз: реакція на стрес, ОСОБА_6 , 7 років, Діагноз: реакція на стрес, потерпіла ОСОБА_7 відмова від госпіталізації, потерпіла ОСОБА_8 - відмова від госпіталізації;

- довідка від 14.03.2025 року з якої вбачається, що розглянувши матеріали ДТП без травмованих, за повідомленням служби «102», яке мало місце за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Заболотного 7, с. Ліски Одеського району Одеської області не вибрав безпечний боковий інтервал внаслідок чого здійснив виїзд на зустрічну смугу де допустив зіткнення з автомобілем Tesla, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась у зустрічному напрямку, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. ДТП без травмованих. Під час складання матеріалів ДТП у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Відносно ОСОБА_1 були складені протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №260612за ч. 1 ст. 130 КУпАП та серії ЕПР1№260645 за ст. 124 КУпАП

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 02.03.2025 року ОСОБА_1 було направлено до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак огляду проведено не було з підстав відмови водія;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260645 від 02.03.2025 року з якого вбачається, що 02.03.2025 року о 18:30 год в с. Фонтанка по вул. Заболотного, 59 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечний боковий інтервал та здійснив виїзд на зустрічну смугу де допустив зіткнення із транспортним засобом Tesla, номерний знак НОМЕР_2 , водій якого рухався у зустрічному напрямку що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. ДТП без травмованих, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП;

- відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 02.03.2025 року приблизно о 19:31 год. вулиця, стоять люди, працівники поліції та водій ОСОБА_1 . Працівник поліції під запис говорить, що зараз вони знаходяться по вул. Заболотного, у с. Ліски Одеського району Одеської області, водій ОСОБА_1 рухався із м. Одеса в бік с. Фонтанка. Далі працівник поліції питає ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої перед тим, як сідав за кермо. ОСОБА_1 сказав, що не вживав. Працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи згоден він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився. Працівник поліції, повідомив ОСОБА_1 , що у зв`язку із тим, що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, чи буде він проходити огляд. ОСОБА_1 сказав, що йому байдуже, тому проходити огляд він не буде. Працівник поліції потім запитав ОСОБА_1 чи буде проходити він огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, ОСОБА_1 сказав, що буде. Проте, з боку ОСОБА_1 ніяких дій зроблено не було. Тому працівником поліції неодноразово пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер так і у медичному закладі. Проте, ОСОБА_1 ніяк не реагував, не реагував навіть тоді коли і свідки події наполягали, щоб він пройшов огляд. Працівник поліції сказав ОСОБА_1 , що таку поведінку він розцінює, як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та попередив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, спростовуються дослідженими доказами у справі, а саме письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких він сам зазначив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у зв`язку із тим, що перед виїздом вживав алкоголь. Провину свою визнав в повному обсязі. Також із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 то погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то відмовлявся від такого проходження, проте із його поведінки не вбачається, щоб він намагався пройти один із запропонованих варіантів огляду. Також письмовими поясненнями свідків, які зазначили, що у їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, проте останній відмовився.

Відповідно до п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Відповідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, в протоколі серії ЕПР1 №260612 від 02.03.2025 року вказано, що в зазначений день та час ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що являє собою суть інкримінованого йому правопорушення.

Отже не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги про те, що з матеріалів справи, а саме із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування ним транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, він перебував у стані афекту із-за ДТП, з огляду на те, що в провину ОСОБА_1 ставиться не факт керування ним транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, у порушення Правил дорожнього руху, що передбачений п. 2.9 а, а йому ставиться у провину відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (у зв`язку із виявленими у водія ознаками алкогольного сп`яніння), що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху і за що також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу долучені наступні докази, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку: письмові пояснення ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_3 ; письмові пояснення ОСОБА_4 ; рапорти; довідка від 14.03.2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозапис.

Крім того, для повного, об`єктивного розгляду справи судом першої інстанції були допитані свідки події, так свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона є водієм автомобіля, з яким ОСОБА_1 допустив зіткнення. Вона викликала поліцію та швидку допомогу, водій при ній не відмовлявся від проходження огляду, вона цього не чула. Вона займалася дітьми, тому не слухала розмови співробітників поліції з ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він перебуває у складі муніципальної варти і коли сталося ДТП, він із напарником приїхали на виклик. Автомобіль ОСОБА_1 в`їхав в інший автомобіль Tesla, номерний знак НОМЕР_2 , де перебували діти. Було шумно, люди кричали. Поліцейські оформлювали матеріали, які він підписав як свідок. ОСОБА_1 пропонували продути «Драгер» та проїхати до лікарні, однак ОСОБА_1 нічого не відповідав. Тиск на них та ОСОБА_1 не здійснювався, він підписав пояснення.

Свідок ОСОБА_10 надав покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_9 .

Отже, саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, якою встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 розділу І).

Згідно пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 1-5, 7, 10 Розділу ІІ зазначеної Інструкції встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався, власноруч підписав протокол про адміністративне правопорушення, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вказав. Крім того, ОСОБА_1 були надані пояснення окремо, та в яких він сам зазначив, що відмовляється від огляду на стан алкогольного сп`яніння з підстав того, що перед тим як сісти за кермо вживав алкогольні напої.

Вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Отже, апеляційний суд доходить до переконання, що із досліджених доказів у їх сукупності, встановлено одночасну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Щодо посилань апеляційної скарги про те, що працівники поліції були зобов`язані провести огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції зауважує на такому.

Відповідно до п. 8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Отже, згідно даної інструкції вбачається, що у разі, якщо відбулося ДТП, і є травмовані або загиблі особи, то огляд водія проводиться виключно у медичному закладі, а не на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, та не встановлює обов`язковість доставлення такої особи до медичного закладу.

Отже, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено працівниками поліції у відповідності із Інструкцією, порушень з боку працівників поліції Інструкції не вбачається.

Також згідно інформації ЄДРСР вбачається, що постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.04.2025 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн. На час розгляду даної справи ОСОБА_1 постанова Комінтернівського районного суду Одеської області не оскаржувалась та набрала законної сили.

Посилання апеляційної скарги про те, що відеозапис не є повним, є слушним, проте не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейський, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, діяв відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Слід зазначити, що відеозапис є об`єктивним доказом, оскільки унеможливлює суб`єктивне висвітлення поліцейським або іншими особами обставин справи.

Дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис у сукупності з іншими матеріалами адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що даний відеозапис є належним, допустимим і достатніми, оскільки відображає вчинене адміністративне правопорушення у день, час та у місці, що зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджується з наданими поліцейськими іншими доказами та не суперечать ним, а доповнюють матеріали справи. Тобто, у апеляційного суду відсутні сумніви у недостовірності даних відеозаписів.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що оскільки висновки суду першої інстанції, є неправильними, та необгрунтованими то постанова Доброславського районного суду Одеської області від 13 серпня 2025 року підлягає скасуванню, не заслуговує на увагу з огляду на те, що це є особистою незгодою його з винесеною постановою і ніякого правового підґрунтя в собі не несе.

В суді апеляційної інстанції адвокатом Горобець О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 було заявлено клопотання про витребування з Одеської міської станції швидкої медичної допомоги інформації про те ким було здійснено виклик бригади швидкої медичної допомоги на адресу: АДРЕСА_2 , 02.03.2025 року приблизно о 18:30 год. та за результатами огляду бригадою швидкої медичної допомоги чи були виявлені на місці події постраждалих в результаті ДТП, чи надавалася комусь медична допомога, якщо надавалася то кому саме і яка саме. Клопотання обґрунтовано тим, що дана інформація має значення для повного, об`єктивного та повного розгляду справи та встановлення всіх фактичних обставин, що мають значення для її вирішення.

Перевіривши доводи заявленого клопотання суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

За п.п.1,7 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

За положеннями ч.ч.2,3 ст.24 вказаного закону орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Матеріали справи містять копію адвокатського запиту адвоката Монастирної І.О., датованого 18.08.2025 року, що свідчить про складання вказаного запиту вже після розгляду справи судом першої інстанції. При цьому, суду не надано належних отримання адресатом вказаного запиту, як і відмови у наданні інформації на адвокатський запит.

Відтак, в матеріалах справи відсутні докази того, що адвокатом Монастирною І.О. було вжито належні заходи для отримання цих доказів самостійно.

Щодо вказаних захисником причин неможливості отримання доказів самостійно, апеляційний суд зазначає, що саме лише посилання на не виконання адвокатського запиту не може бути прийнято судом у якості підстави для витребування відповідної інформації у судовому порядку.

Крім того, судом враховано, що в сенсі положень ст. 251 КУпАП матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №№260612 від 02.03.2025 року; письмові пояснення ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_3 ; письмові пояснення ОСОБА_4 ; рапорти; довідка від 14.03.2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260645 від 02.03.2025 року; відеозапис.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 02.03.2025 року, яким судами першої та апеляційної інстанції надана належна правова оцінка.

Докази, які містяться у матеріалах справи та які були повторно досліджені в ході апеляційного розгляду справи, у своїй сукупності є достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 02.03..2025 року та інкримінуються ОСОБА_1 , недовіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Інші твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час дослідження доказів по справі, також жодних доказів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції не було долучено і до апеляційної скарги.

Отже, суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог ст. ст. 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 02.03.205 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Доброславського районного суду Одеської області від 13 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова