Справа № 686/3419/25
Провадження № 3/686/8257/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.25

03 грудня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Віраншихір Шанлиурфа Туреччина, жителя АДРЕСА_1 , турка, громадянина Туреччини, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого не утриманні одну неповнолітню дитину, директора ТОВ «НУАС»,

за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 о 07 год. 35 хв. 24 січня 2025 року по вул.С.Хороброго,4, у м.Хмельницькому, керуючи транспортним засобом марки та моделі «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з керованим ОСОБА_2 транспортним засобом марки та моделі «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду в попутному напрямку. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного порушення правил дорожнього руху підтверджується його зізнавальними поясненнями, наданими у судовому засіданні в присутності його захисника ОСОБА_3 та перекладача Беца Ю.І., про те, що дійсно у вищевказані час та місці ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із невеликою швидкістю по слизькій дорозі, побачив, як попереду, у його смузі руху, зіштовхнулись автомобіль потерпілого з іншим транспортним засобом (водій якого в подальшому, поспілкувавшись з ОСОБА_2 , поїхав з місця пригоди), ОСОБА_1 почав гальмувати та майже одразу зупинився, однак відстань до керованого потерпілим транспортного засобу марки «Audi» була незначна, тому ОСОБА_1 допустив зіткнення з цим автомобілем потерпілого, який за незначні механічні пошкодження задньої частини свого транспортного засобу, дізнавшись, що ОСОБА_1 є іноземцем, попросив у нього 500 доларів США, оскільки вказана сума відшкодування була завеликою, тому саме з ініціативи ОСОБА_1 на місце події були викликані працівники поліції, а також даними долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №228912 від 24.01.2025 р. (щодо фіксації порушення ОСОБА_1 п.13.1 Правил дорожнього руху): схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовані дорожня обстановка, місце розташування вищеозначених транспортних засобів та їх механічні пошкодження; письмових пояснень ОСОБА_2 від 24.01.2025 р.; здійснених за допомогою нагрудних камер працівників поліції відеозаписів, на яких, з-поміж іншого, зафіксовано місце розташування після зіткнення вищевказаних транспортних засобів та їх незначні механічні пошкодження.

Наведені вище обставини адміністративного правопорушення та вказані докази на їх підтвердження ОСОБА_1 не оспорюються.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положеннями п.13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, порушення ОСОБА_1 вказаного пункту Правил дорожнього руху перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з вищеозначеною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, у вигляді пошкодження транспортних засобів, що не заперечується самим ОСОБА_1 , а тому наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення вищеозначені докази, в сукупності з наданими у судовому засіданні поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому порушення п.13.1 Правил дорожнього руху, яке призвело до дорожньо-транспортної пригоди, під час якої були пошкоджені транспортні засоби, відображають обставини, які мають значення для вказаної справи, які, у своїй сукупності з іншими доказами, поза розумним сумнівом підтверджують його вину. Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст.124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи наведене, закінчення на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП (три місяці з дня вчинення (24.01.2025 р.) правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП), провадження в справі, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю.

При прийнятті такого рішення, судом було враховано позицію ОСОБА_1 , якому роз`ясненні наслідки закриття провадження у справі з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, та який, разом із його захисником, у судовому засіданні клопотали про закриття, у вказаній частині, провадження у справі з означеної нереабілітуючої підстави, а також взято до уваги судом наявність правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, відповідно до якої така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення та не звільняє від іншого виду правової відповідальності.

Крім цього, поліцейським УПП в Хмельницькій області Кльоцем С.Г. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №706123 від 24.01.2025 р., за яким ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема те, що він о 07 год. 35 хв. 24 січня 2025 року у м.Хмельницькому, по вул.С.Хороброго,4, в порушення п.2.9.А Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, заперечив, просив закрити провадження у справі та, окрім тих пояснень, про які зазначено вище, повідомив суду й про те, що після приїзду на місце дорожньо-транспортної пригоди працівників поліції, останні оглянули транспортні засоби, перевірили водійські документи, а також дістали алкотестер, який, разом із іншим водієм, ОСОБА_1 продував. Останній був дуже здивований та не погоджувався з результатом проведеного за допомогою алкотестеру огляду - 0,38 ‰, оскільки 24.01.2025 р. алкогольних напоїв він не вживав, транспортним засобом керував будучи тверезим та після ДТП саме він ініціював виклик працівників поліції, яким ОСОБА_1 , котрий взагалі не розуміє української мови та знає декілька фраз російською мовою, говорив, що не пив та намагався пояснити, що в обідній час 23.01.2025 р. він випив 1 бокал холодного пива, внаслідок чого у нього почало боліти горло, яке він звечора почав прискати придбаним у аптеці спреєм, котрий використовував і вранці, однак поліцейські безпідставно звинуватили його у тому, що він нетверезий, склали якісь документи, зміст яких, через незнання мови, ОСОБА_1 не розумів та за вказівкою працівника поліції підписав. З приводу вказаного спрея, який не мав присмаку спирту, а мав запах лікарського засобу, ОСОБА_1 також зазначив, що цим спреєм уранці 24.01.2025 р. він користувався двічі, востаннє за 10 хв. до того, як продути алкотестер, він теж прискав хворе горло вказаним спреєм. Про те, що у разі незгоди з результатами тестування можна пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі він, ОСОБА_1 , не знав, чи пропонували йому працівники поліції проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду відповісти не може, оскільки не розумів, про що говорили працівники поліції під час оформлення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, не чув ОСОБА_1 , щоб йому роз`яснювали його права та можливість скористатись послугами перекладача, перед тим, як проходити тестування на визначення стану сп`яніння, ознак якого йому поліцейські не озвучували, лише надали прилад із трубкою, в яку сказали подути, а потім, не слухаючи пояснень ОСОБА_1 , надали йому документи та сказали поставити підписи, що він і зробив, оскільки він довіряв працівникам поліції та не розумів про що останні розмовляли та що від нього хотіли, окрім підписання документів.

Захисник Афадєєв В.В. у судовому засіданні просив, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, закрити провадження у справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись на відсутність доказів вчинення останнім вказаного правопорушення та на численні порушення процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема щодо порушення права на захист та відсутність перекладача, який мав бути залучений на етапі складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який є громадянином Туреччини, зовсім не володіє українською мовою та якому взагалі не було роз`яснено ні його права, передбачені ст.268КУпАП, ні процедура проведення огляду на стан сп`яніння. Спілкування поліцейських відбувалося переважно з іншим водієм-учасником ДТП, якому поліцейські запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (який останній і пройшов), і лише після проходження цим водієм такого огляду, поліцейський, без оформлення направлення на проходження такого огляду, провів огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, поліцейські спілкувались із ОСОБА_1 українською мовою, окремі питання задавали російською, тому, ОСОБА_1 , фактично не розумів і не міг розуміти усіх юридичних аспектів процедури направлення для проходження огляду на визначення стану сп`яніння та подальшого оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений у відсутності перекладача та зміст якого не був доведений до відома особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що робить цей протокол недопустимим доказом в справі. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 фактично не висловлював згоду з результатом проведеного за допомогою приладу «Драгер» тестування (0,38 проміле), зазначивши, що не вживав алкоголь, і при такій незгоді водія та наявного у нього мовного бар`єру, поліцейські лише після виявлення відповідних ознак алкогольного сп`яніння, яких у ОСОБА_1 взагалі не було, зобов`язані були запропонувати останньому та доставити його для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я, проте цього не зробили, чим порушили вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому той огляд, результати якого наявні у матеріалах справи, є недійсним.

Вищеозначені доводи захисника та пояснення ОСОБА_1 жодними об`єктивними доказами не спростовані, а навпаки підтверджуються дослідженими у суді доказами, зокрема й відеозаписом, з фіксацією обставин проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння та складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення.

Після дослідження матеріалів справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю, за відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно зі ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст.9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2).

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

У ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, з-поміж іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами п.12 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст.256 КУпАП, серед яких у протоколі обов`язково зазначаються відомості про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків, якщо вони є, інші відомості, необхідні для вирішення справи. В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен проводитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, суть якого має бути доведена до відома особи, яка притягається до відповідальності. Що також узгоджується з вимогами ч.2 ст.254 КУпАП.

Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою, які він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її, документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений мовою, зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ Хермі проти Італії, Велика палата Європейського суду (2006) параграф 68).

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на санкцію вказаної норми, може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з розповсюдженням передбаченого у п.3 ст.6 цієї Конвенції права кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

У розумінні ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення, суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні умисні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення. Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура направлення водіїв для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та проведення такого огляду була детально відображена у діючих, станом на 24.01.2025 р., законодавчих нормах, зокрема, у ст.266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 р. (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі Інструкція), у яких було зазначено про те, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до цих нормативних актів (у вказаній редакції), оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (ч.2 ст.266 КУпАП, п.п. 2-4 Порядку, п.п.2, 6, 7 розд. І, п.п. 6, 7, 9 розд. ІІ Інструкції).

Окрім того, у ч.1 ст.266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП, п.п. 2, 4 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають лише ті водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 розд.І Інструкції).

Відповідно до ч.5 розділу ІІ Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.ч.3-6 ст.266 КУпАП).

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №706123 від 24.01.2025 р. у ньому викладене обвинувачення ОСОБА_1 в тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівником поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №706123 від 24.01.2025 р.; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому відображено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) та зафіксовано результат проведеного огляду позитивний (0,38 ‰); направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.01.2025 р., у якому йдеться про те, що в ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода); роздруківки тесту приладу «Drager Alcotest 6810» від 24.01.2025 р. (тест №2610, результат 0,38 ‰); довідка інспектора ВАП УПП в Хмельницькій області на підтвердження фактів видачі ОСОБА_1 посвідчення водія та зареєстрованих за ним адміністративних правопорушень; письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24.01.2025 р.; копії вищеозначених протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 від 228912 від 24.01.2025 р., схеми місця ДТП та відеозаписи.

Натомість, будь-які належні, достовірні та допустимі докази, які б підтверджували викладені у протоколі серії ААД №706123 від 24.01.2025 р. обставини та факт вчинення ОСОБА_1 , у зазначенні в цьому протоколі час та місці, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у матеріалах справі відсутні.

Так, вищеозначені пояснення ОСОБА_1 та аргументи його захисника узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні, здійсненими за допомогою нагрудних камер працівників поліції, відеозаписами, на яких, з-поміж іншого, зафіксовано факт прибуття працівників поліції на місце події з метою оформлення дорожньо-транспортної пригоди, де, разом з іншим водієм, перебував й громадянин Туреччини ОСОБА_1 , який взагалі не володів українською мовою та погано розумів російську мову, якою з ним намагався спілкуватись поліцейський, до відома котрого ОСОБА_2 було доведено вказані обставини, а також те, що для спілкування ОСОБА_1 потребує перекладача, функції якого здійснювала невідома жінка, яка до прибуття поліції місце події залишила. Разом з тим, працівники поліції, які, особисто пересвідчившись у тому, що ОСОБА_1 є іноземцем і державною мовою не володіє, для спілкування з останнім перекладача не залучили та, без наявності правових підстав, після проходження огляду, за допомогою приладу «Драгер», на стан алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_2 , передали зазначений прилад зі вставленим мундштуком ОСОБА_1 , який обхопивши цей прилад та мундштук руками, у нього подув, при цьому на відео ОСОБА_1 виглядав тверезим та видимих ознак сп`яніння взагалі на мав, не озвучував таких ознак останньому й працівник поліції. Також на відео видно, що ОСОБА_1 не відразу зрозумів, що виданий приладом «Драгер» результат огляду - 0,38 ‰ підтверджує факт його алкогольного сп`яніння, з таким результатом ОСОБА_1 фактично був не згідний, заперечував факт вживання алкоголю у день проведення огляду та згадував про ліки. При цьому, один із поліцейських неодноразово зауважує про необхідність доставлення ОСОБА_1 , який не погоджується з результатом огляду, до медичного закладу для проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що інший поліцейський не реагує, про можливість проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 не роз`яснює та російською мовою зазначає ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, із дослідженого відеозапису вбачається, що під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу серії ААД №706123 від 24.01.2025 р. перекладач поліцейськими залучений не був. Поліцейські спілкувались із ОСОБА_1 українською мовою, яку той не розуміє, окремі уточнюючі запитання задавали російською мовою, яку він теж не зовсім розумів. При цьому, всі наявні у матеріалах документи, які були надані для підписання ОСОБА_1 , у тому числі пояснення останнього, складений відносно нього протокол, роздруківка приладу «Драгер» та вказаний акт огляду, складені державною мовою, що позбавило ОСОБА_1 можливості ознайомитись зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами, зміст яких ОСОБА_1 на той час не розумів та розуміти не міг. Крім того відеозапис свідчить про те, що з моменту приїзду на місце події співробітники патрульної поліції відразу усвідомлювали, що причетним до дорожньо-транспортної пригоди водієм є громадянин іншої держави, і хоч формально ОСОБА_1 було роз`яснено його процесуальні права, однак він не спілкується українською мовою, не володіє юридичними термінами та спеціальними знаннями, які б у повній мірі дозволяли йому здійснити захист його прав самостійно. Суд також звертає увагу й на ту обставину, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський взагалі не інформував присутніх на місці події осіб, у тому числі й ОСОБА_1 , про порядок застосування спеціального технічного засобу, не видно на відео й того, що переданий ОСОБА_1 у приладі «Драгер» мундштук до того був новим та герметично запакованим і не містив на собі залишків спиртовмісних продуктів.

Отже, з переглянутих у судовому засіданні відеозаписів вбачається те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за викладених вище обставин, було проведено з порушенням вищеозначених вимог ст.266 КУпАП, Порядку та Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у заклад охорони здоров`я працівником поліції для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння фактично не направлялась і не доставлялась, відповідно й у вказаному закладі лікарем не був оглянутий ОСОБА_1 , який був незгідний з результатами того огляду, що працівники поліції проводили на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу. Крім того, під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №706123 від 24.01.2025 р. було істотно порушено та обмежено його процесуальні права, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та відповідно не було належним чином, зрозумілою мовою роз`яснено його гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 268 КУпАП. Також, всупереч вимог ст.256 КУпАП, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відсутні відомості про наданні ОСОБА_1 пояснення чи зауваження щодо змісту протоколу, які фактично йому надати й не пропонувалось, та не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, лише, за вказівкою поліцейського, проставлено підписи у відповідних графах протоколу, без озвучення змісту цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріалами справи, у тому числі й наявними у ній відеозаписами, а також поясненнями ОСОБА_1 , підтверджено, що висловлена останнім незгода з результатом проведеного на стан сп`яніння огляду на місці дорожньо-транспортної пригоди, була проігнорована працівниками поліції, які не тільки не забезпечили проведення цій особі вказаного огляду у закладі охорони здоров`я, а й без присутності перекладача склали відносно цієї особи протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, після перегляду вищеозначених відеозаписів, суд визнає недостовірними та недопустимими доказами наявні у матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 24.01.2025 р., оскільки працівником поліції огляд ОСОБА_1 (почервоніння обличчя у якого було відсутнє, нестійкої ходи не було та поведінка його цілком відповідала обстановці подій, що відбувались) фактично було проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП, Порядку та Інструкції, тобто такий огляд, у відповідності до ч.5 ст.266 КУпАП, є недійсним, до того ж зафіксовані у вказаному направленні та акті, не озвучені працівником поліції, ознаки сп`яніння (почервоніння обличчя, нестійка хода) не відповідають дійсності, а також суперечать тим даним, які зафіксовані на відео.

За наведених обставин, суд також визнає недопустимим доказом у справі роздруківку тесту приладу «Drager Alcotest 6810» від 24.01.2025 р., яка була отримана в ході проведеного поліцейським, без дотримання передбаченої законом процедури, тобто такого, що вважається недійсним огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а тому не може бути покладена в обґрунтування доведеності вини останнього й вказана роздруківка.

Будь-яких доказів, які б були належними, достовірними, допустими і які б спростовували встановленні у судовому засіданні обставини, показання ОСОБА_1 та які б об`єктивно доводили факт керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що було б зафіксовано у спосіб, передбачений чинним законодавством, до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №706123 від 24.01.2025 р. долучено не було. До того ж, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, і зміст цього обвинувачення, як свідчать переглянуті у суді відеофайли, до відома ОСОБА_1 доведено не було. А тому, наявний в матеріалах адміністративної справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №706123 від 24.01.2025 року, який складений із грубим порушенням права особи на захист, без присутності перекладача, про що зазначено вище, що робить цей протокол очевидно недопустимим доказом.

З урахуванням наведеного, оскільки в ході судового розгляду не встановлено жодних належних, достовірних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що останньому ставиться у вину, відомості, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, є недостовірними.

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на положення ст.62 Конституції України, ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, після аналізу всіх доказів по справі, суд тлумачить усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, та приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини не здобуто та суду не надано, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі в цій частині підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження в справі, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження в справі, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя