ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1298/25
Провадження №3/477/669/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року місто Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №370758 від 23 січня 2025 року, о 18:00 того дня, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Renault Kangoo реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в смт Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області по вул. Поперечній, маючи при цьому ознаки алкогольного сп`яніння: нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, але на вимогу поліцейського відмовився проходити огляд на визначення стану сп`яніння, чим порушив пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином неодноразово.

Надав письмові заперечення, відповідно до яких поліцейські його зупинили через неувімкнення сигналу повороту і під час перевірки документів посадили його до свого автомобіля і повідомили, що в нього є ознаки сп`яніння, хоча їх у нього не було, і вказали про необхідність проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Він не зрозумів чому вони їх йому пред`являють, а далі повідомили, що має право відмовитися від огляду і це необхідно записати на відео, що вони зробили на свій мобільний телефон. Після увімкнення телефону поліцейський серед поставлених питань запитав чи вживав алкоголь, на що той відповів, що ні, після цього він запитав чи згоден він пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що відповів ні. Після цього поліцейські повідомили, що оскільки у нього виявлені ознаки сп`яніння і він відмовився від огляду, то відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Вважав, що так як у нього не було виявлено ознак сп`яніння, то вимога пройти огляд, яка була зафіксована неналежним чином на особистий мобільний телефон правоохоронця, була безпідставною і протокол є неправомірним. В зв`язку з цим просив закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши докази в справі, прийшов до наступних висновків.

Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення цього пункту Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП -- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В п. 3 розділу І цієї Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився від огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 9, розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В п. 22 розділу ІІІ Інструкції вказано, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами та проведення огляду таких осіб на стан сп`яніння.

Так, згідно зі ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд водія проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Також, статтею 266 КУпАП визначений порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами та проведення огляду таких осіб на стан сп`яніння.

Так, згідно зі ст. 266 КУпАП о гляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це неодноразово визначено правовими позиціями ЄСПЛ, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10 лютого 1995 року по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» ЄСПЛ визнав, що кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом, також підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

На підтвердження протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суду надані, окрім самого протоколу, письмові пояснення, записані з його слів, акт огляду та направлення на огляд, а також DVD-R диск із відеозаписом події.

Його дослідженням встановлено, що записом зафіксовано як поліцейський пояснює ОСОБА_1 , який перебуває в службовому автомобілі поліції, що він був зупинений через неподання відповідного сигналу при здійсненні повороту на своєму автомобілі та у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у виді запах алкоголю з порожнини рота. Після цього запитує у нього чи згоден він продути алкотестер Drager, на що той надав негативну відповідь, а також на питання чи згоден він прослідувати до медичного закладу для огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 також віповів негативно. Далі поліцейський запитав його чи вживав він алкогольні напої, про що той сказав: Ні. А на питання про те коли вживав повідомив, що вживав вчора ще до вечора. В подальшому під час їх вільного спілкування ОСОБА_1 також заперечував, що у нього є ознака сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення з ст. 130 КУпАП.

Серед нормативно-правових актів, які регулюють діяльність поліцейських при фіксації правопорушень існує Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція № 1026).

Положення цієї Інструкції передбачають такі види приладів відеофіксації: автомобільна система технічних приладів і технічних засобів, безпілотний літальний апарат, відеореєстратор, портативний відеореєстратор, стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Положення п.5 розділу ІІ Інструкції № 1026 передбачає, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків, а відео зйомка ведеться безперервно, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Проте з наданого суду відеозапису на DWD-R диску вбачається, що він, з незрозумілих причин, здійснений на особистий мобільний телефон поліцейського, і ні в протоколі, ні в інших документах не зафіксовано з яких причин неможливо було використовувати передбачені Інструкцією № 1026 технічні засоби відеофіксації.

Також, як визначено ст. 266 КУпАП, у разі неможливості застосувати відеозапис при проведенні огляду на визначення стану сп`яніння, то можливо залучення двох свідків для цієї процедури. Однак до протоколу відносно ОСОБА_1 не додано пояснення свідків і не визначено чому відеозапис не був здійснений дозволеним законодавством засобом фіксації.

Записом не зафіксовано ні час його здійснення, ні рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , ні виявлення у нього ознак сп`яніння під час зупинки та перевірки документів.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, суд приходить до висновку, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення за всіх наведених обставин та підстав, викликає розумні сумніви, що виключає можливість визнання протоколу про адміністративне правопорушення та наданих до нього доказів, як допустимих та достовірних і достатніх на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 256, 266, 283-285 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Вітовський районний суд миколаївської області.

Суддя Р.В. Козаченко