П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., розглянувши адміністративні матеріали відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, паспорт та РНОКПП суду не відомі, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ЗхРУ №012520Е від 23.11.2025 року вбачається, що 22 листопада 2025 року о 22 год. 20 хв., був виявлений та затриманий гр. ОСОБА_1 прикордонним нарядом «Група реагування» на відстані 50 метрів до державного кордону України, на напрямку 309 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку, поза межами встановлених пунктів пропуску в складі групи осіб. Своїми діями порушив ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012522Е від 23.11.2025 року вбачається, що 22.11.2025 року о 22 год. 20 хв., на відстані 50 метрів до державного кордону України, на напрямку 309 прикордонного знаку був виявлений та затриманий гр. ОСОБА_1 , який під час спроби незаконного перетинання державного кордонуздійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразово повторювану вимогу прикордонного наряду зупинитись та надати документи, що посвідчують особу проігнорував та не виконав, вдався до втечі від прикордонного наряду в складі групи осіб, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2025 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення за № 308/18153/25 про притягнення гр. ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (суддя Наумова Н.В.), за № 308/18155/25 про притягнення гр. ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 185-10 КУпАП (суддя Наумова Н.В.) та присвоєно справі єдиний номер №308/18153/25.

Вина гр. ОСОБА_1 , у скоєному стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012520Е від 23.11.2025 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012522Е від 23.11.2025 року, протоколом про адміністративне затримання від 22.11.2025 року, протоколом особистого огляду речей та документів від 23.11.2025 року, копією сторінок паспорта на ім`я ОСОБА_1 , рапортом 22.11.2025 року, схемою місця затримання від 22.11.2025 року.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 не прибув, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

При цьому суддя враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон АліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що гр. ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП - перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб та правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, а саме злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням викладеного та враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу правопорушника, обставини справи, санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, у контексті з положеннями ст. 36 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. ст. 33, 36, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, ст. ст. 283-284, 287, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, паспорт та РНОКПП суду не відомі, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, ч. 2 ст. 185-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600,00 (тринадцять тисяч шістсот гривень) гривень 00 копійок.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, паспорт та РНОКПП суду не відомі, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок)

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Наумова