Справа № 760/6585/25 Суддя в суді першої інст. - Педенко А.М.
Провадження № 33/824/5822/2025 Суддя-доповідач - Дрига А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,

за участю особи,

яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Данильченка І.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ),

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 26.02.2025 року о 23 год. 30 хв. по вул. Михайла Донця, 23 в м. Києві ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ToyotaCamry» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за згодою водія, із застосуванням приладу Драгер. Результат тесту №4041 від 26.02.2025 року - позитивний, 0,76‰, з яким ОСОБА_2 погодився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд формально та однобічно підійшов до встановлення усіх фактичних обставин справи, не надав їм належної оцінки, що є наслідком прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.

Зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Судом не враховано, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Будь-яких правил дорожнього руху не порушував.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №257370 від 27.02.2025 та усі інші похідні матеріали є недопустимими доказами, оскільки працівниками поліції грубо порушено вимоги Закону України «Про національну поліцію», Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки.

Крім того, зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння відносно нього працівниками поліції проведено з грубим порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вимоги поліцейських відносно проходження ним перевірки на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер» є незаконними.

Заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили про її задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: протоком про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №257370 від 27.02.2025 року, результатом тесту №4041 від 26.02.2025 року, рапортом, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд, відеозаписом доданого до протоколу, показаннями ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні ним вимог п. 2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, а також огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проведено з грубим порушенням Інструкції, спростовуються наявними доказами в матеріалах справи.

Зокрема, згідно дослідженому в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, в нічний час доби ОСОБА_2 було зупинено працівниками поліції. ОСОБА_2 повідомив працівникам поліції, що вживав пиво. Факт керування транспортним засобом не заперечував. Працівниками поліції запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager», на що останній погодися. На вимогу поліцейського ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного приладу «Drager». Результат становив 0,76 ‰, що зафіксовано наявною в матеріалах справи роздруківкою технічного приладу «Drager». З результатом огляду ОСОБА_2 погодився, та засвідчив своїм підписом. Після чого, відповідно до результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції відносно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за порушення вимог п.2.9а ПДР, чим передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_2 зачитано зміст протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснено його права та обов`язки, де останній засвідчив свій підпис, будь-яких заперечень чи зауважень не зазначено. Примірник протоколу та роздруківку технічного приладу «Drager» вручено водію.

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що у ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Огляд проводився за допомогою технічного приладу «Drager ARJL-0265», результат огляду на стан сп`яніння становить 0,76 ‰.

Крім того, матеріали справи містять рапорт поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 ППОП №2 ГУНП у м. Києві М. Петренка про те, що 26.02.2025, в складі екіпажу «Фонд-215», приблизно о 23:30 у м. Києві на перехресті бульвару В. Гавела та вул. М.Донця було помічено транспортний засіб «TayotaCamry 40», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , в якому під час руху не працювала ліва фара, внаслідок чого було прийнято рішення зупинити вказаний транспортний засіб. Водій «TayotaCamry 40» на вимогу працівників поліції не зупинився та намагався втекти дворами. Працівники поліції наздогнавши вказаний транспортний засіб, підійшли до автомобіля та виявили за кермом ОСОБА_2 . Після чого, запитали у водія чи вживав він алкогольні напої. В подальшому викликали екіпаж «Рубін-932». Після чого ОСОБА_2 запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager». В результаті чого, виявлено у водія 0,76 ‰.

Апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №257370 від 27.02.2025 та усі інші похідні матеріали є недопустимими доказами, оскільки працівники поліції діяли згідно вимог чинного законодавства, складений адміністративний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції будь-яких порушень.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_2 п.2.9а ПДР України та наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Разом з тим, апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 05 листопада 2025 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига