МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2025 р. Справа № 370/2822/25

Провадження № 3/370/1125/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Білоцька Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 447824 від 08.09.2025 вбачається, що 08.09.2025 о 20 год. 10 хв. в с. Гавронщина, вул. Київська водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Audi В5 н.з. НОМЕР_1 під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, не врахував дорожньої обстановки внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Fiat Tipo д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження Водій порушив п. 13.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 447829 від 08.09.2025 року вбачається, що 08.09.2025 о 20 год. 10 хв. в с. Гавронщина, вул. Київська водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi В5 н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер Алкотест 6810, результат 2,66 проміле. Водій порушив п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав, надав письмові заперечення на протоколи про адміністративне правопорушення.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 під час руху автомобілі порівнялися по полосі, намагався уникнути удару вивернув руль, ОСОБА_1 під час руху рухався впритул до зустрічної полоси.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності та основним доказом у справі.

Разом із тим, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, керуюся наступним.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є: порушення учасником дорожнього руху відповідного пункту ПДР України, наявністю наслідків ДТП у виді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а також наявність прямого причинного-наслідкового зв`язку між цим порушенням ПДР України та настанням вказаних наслідків у виді пошкодження майна.

Згідно п. 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р., № 1306 (далі Правила), під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

ОСОБА_1 надав письмові заперечення, згідно яких в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення ні на схемі ДТП, ні на відеозаписі, ні в чиїх небуть поясненнях не встановлено місце зіткнення автомобілів Fiat та Audi, а тому не можливо встановити хто з водіїв порушив вимоги п. 13.3 ПДР, натомість будь-які інші докази цих обставин в матеріалах відсутні. Працівниками поліції не досліджувалось питання хто з водіїв здійснив виїзд на смугу руху зустрічного автомобіля. Згідно пояснень водія ОСОБА_2 , котрий повідомив про обставини, які суперечать як схемі ДТП так і відеозапису, оскільки він повідомив, що автомобіль Audi виїхав на смугу руху автомобіля Fiat з другорядної дороги та не надав йому переваги у русі, натомість, як видно із схеми ДТП до моменту зіткнення обидва автомобілі рухались по головній дорозі, причому автомобіль Audi рухався прямолінійно з виїздом на другорядну дорогу, а автомобіль Fiat рухався по головній дорозі з поворотом праворуч, тобто у вказаного автомобіля була обмежена видимість, і це могло стати причиною ДТП. Натомість, розташування автомобілів на схемі ДТП після самої події, та відеозапис, свідчать, що його показання не відповідають дійсності або він не розуміє які дороги є головними, а які другорядними. Під час перегляду відеозапису видно, що ОСОБА_1 намагався працівникам поліції повідомити, що автомобіль Audi також рухався по головній дорозі, про що свідчить зазначений на схемі ДТП дорожній знак 2.3.,і напрямок руху автомобіля Audi, натомість працівники поліції проігнорували такі пояснення. Також на схемі ДТП нанесені відстані від правої передньої осі автомобіля Audi (14 м.) від правої задньої (12 м.) до якоїсь не зрозумілої не відомої позначеної на схемі пунктирної лінії, яка немає прив`язки до елементів дороги, і тому неможливо встановити зі схеми місце розташування автомобіля Audi на проїжджій частині, зокрема відстань до правої обочини. Завдяки цьому створюється ілюзія, враховуючи зазначені відстані, що автомобіль Audi перебуває на зустрічній смузі руху, перекриває рух зустрічним автомобілям і дає помилкові підстави вважати, що під час зіткнення ним був здійснений виїзд на зустрічну смугу руху, натомість з відеозапису вбачається, що автомобіль Audi розташований на відстані приблизно максимум 2 м від правої обочини, а не 12 м, 14 метрів, як зазначено на схемі ДТП, а зустрічні автомобілі вільно рухаються по своїй смузі. Як видно з відеозапису на ньому є невстановлені особи, які повідомляють про обставини ДТП , натомість ні з відео, ні з матеріалів справи не зрозуміло, яке вони мають відношення до події.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій автомобіля Audi порушив вимоги п.13.3 ПДР - порушення правил зустрічного роз`їзду. Проте, в чому полягали ці порушення, а саме склад адміністративного правопорушення не сформульовано, зокрема, яким чином водієм автомобіля Ауді були порушені зазначені вимоги - не надання переваги у русі, виїзд на зустрічну смугу, порушення інтервалу чи дистанції під час руху, чи інших маневрів. Тобто у протоколі зазначена юридична кваліфікація порушених правил але відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Також, до суду надійшли додаткові письмові заперечення ОСОБА_1 згідно яких працівниками поліції не встановлено місце зіткнення автомобілів, у зв`язку з чим не встановлено хто з водіїв здійснив виїзд на смугу руху іншого автомобіля, що стало причиною ДТП. Перевірку обставин ДТП працівники поліції провели односторонньо, завідомо зразу вирішили, що правопорушення вчинив він, натомість не з`ясували істотних обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними чином не перевірили його пояснення коли він намагався їм пояснити, що автомобіль Audi до моменту зіткнення рухався по головній дорозі у своїй смузі руху, про що свідчить зазначений на схемі ДТП дорожній знак 2.3. В ході перевіри не взято до уваги, що автомобіль Fiat рухався по головній дорозі з поворотом праворуч, при обмеженій із-за вказаного повороту видимості та в темну пору доби здійснив виїзд на смугу руху автомобіля Audi, де здійснив зіткнення. Не взято до уваги, що свідок ОСОБА_2 надав пояснення, які не відповідають обставинам, оскільки розташування автомобілів після, ДТП, схема, відеозапис свідчать про те, що автомобіль Audi рухався по головній дорозі, а не здійснював виїзд з другорядної дороги та не надав йому переваги. В ході судового засідання 28.11.25 свідок ОСОБА_2 підтвердив, що після ДТП вій вийшов з переднього пасажирського місця, а не з місця водія, тому він і не міг дати об`єктивні і правильні пояснення, оскільки як пасажир не слідкував за рухом автомобілів. Свою версію ДТП свідок ОСОБА_2 пояснює як вірогідну, що також підтверджує, що він не слідкував за рухом автомобілів та дорожньою обстановкою. За результатами ДТП працівниками поліції була неправильно складена схема ДТП, оскільки віддаленість автомобіля Audi від правої обочини згідно схеми складає 12 м, що не відповідаю дорожній обстановці, матеріалам відеозапису, згідно з якими ця відстань не дотягує і 2 м. Неповнотою перевірки є те, що працівниками поліції належним чином не перевірено хто перебував за кермом автомобіля Audi та автомобіля Fiat. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій автомобіля Ауді порушив вимоги п.13.3 ПДР - порушення правил зустрічного роз`їзду. Проте, в чому полягали ці порушення, а саме склад адміністративного правопорушення не сформульовано, зокрема, яким чином водієм автомобіля Audi були порушені зазначені вимоги - не надання переваги у русі, виїзд на зустрічну смугу, порушення інтервалу чи дистанції під час руху, чи інших маневрів. Тобто у протоколі зазначена юридична кваліфікація порушених правил але відсутня об`єктивна сторона правопорушення. Разом з тим, у даній дорожній ситуації, згідно з Правилами дорожнього руху кожен автомобіль повинен був рухатись у своїх смугах руху, і ніяких перешкод (звуження дороги, наявність паркованих автомобілів, пішоходів чи тварин, великогабаритних розмірів автомобілів, тощо) забезпечити безпечний проїзд і уникнути аварійних ситуацій там, де простір для маневру обмежений не було, а тому і необхідності здійснювати водіями зустрічний роз`їзд не було. Оскільки не було таких обставин, а також необхідності здійснювати будь-який маневр для зустрічного роз`їзду, то і не було порушення правил п.13.3 ПДР зустрічного роз`їзду, то і не має складу адміністративного правопорушення, про яке зазначено у протоколі.

Суд вважає такі доводи ОСОБА_1 підставними, такими, що узгоджуються з матеріалами справи, та з врахуванням досліджених судом доказів, вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, що мало місце порушення саме ОСОБА_1 ПДР та саме п. 13.3 ПДР.

Натомість, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Суд не має права замість уповноваженої на те законом особи збирати докази у справі про адміністративне правопорушення.

А тому вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є недоведеним.

Оскільки під час судового розгляду судом не було встановлено доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження по справі за даною статтею підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуюся наступним.

Щодо адміністративного правопорушення за ч.1 ч. 130 КУпАП ОСОБА_1 вказав, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду. Під час складання протоколу, що зафіксовано на відеозаписі, він добровільно погодився пройти тест за допомогою технічного засобу «Драгер», але декілька раз висловив незгоду з результатами тесту встановленого працівниками поліції за допомогою технічного засобу та у зв`язку з цим відмовився від підписання протоколу, оскільки працівники поліції проігнорували його доводи те, що він не вживав алкогольних напоїв та взагалі за кермом автомобіля не перебував. В порушення вимог ч.3 ст. 266 КУпАП працівники поліції в установлені ч.4 зазначеної статті строки не доставили його у відповідний заклад охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та навіть не пропонували цього зробити.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП, відповідно до частини 1 якої особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Далі, частиною другою вказаної статті передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Під час перегляду відеозапису з бодікамер, що долучений до матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 зазначав, що він є військовослужбовцем, про що зазначено і протоколах про адміністративне правопорушення і підтверджується наданими суду доказами.

Щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП.

При цьому суд зауважує, що за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП військовослужбовець міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.

Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

Установлений законом порядок працівниками поліції в даному випадку не дотриманий.

Зазначене свідчить, що не уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення та не дотримано встановлену законом процедуру огляду.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, оскільки в даному випадку не було дотримано процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, суд позбавлений можливості притягнути особу до відповідальності за даним протоколом за ч. 1 ст. 130 цього ж Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки під час судового розгляду судом не було встановлено доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі за даною статтею підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у разі закриття провадження у справі не стягується.

Керуючись вимогами ст. ст. 247, 221, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутністю у його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутністю у його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду Апеляційним судом.

Суддя Л.В. Білоцька