Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/2766/25
Провадження № 3-зв/494/3/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м.Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Березівського районного суду Одеської області Римаря І.А. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ч.3 ст. 154 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2025 року ОСОБА_1 подав до Березівського районного суду Одеської області заяву про відвід судді Римаря І.А. від розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 154 КУпАП відносно нього.

Заява про відвід судді мотивована тим, що суддя Римар І.А. раніше розглядав справу за його участі та виніс необ`єктивне рішення, яке було переглянуто Одеським апеляційним судом. Просив, щоб його справу розглянув інший суддя.

Дослідивши заяву про відвід, суддя дійшов наступних висновків.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні положення, які б регламентували порядок заявлення відводу чи самовідводу судді.

Проте чинні положення Кримінального процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, а також Кодексу адміністративного судочинства України містять відповідні положення щодо правового врегулювання інституту відводу судді.

Згідно п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Суддя дійшов висновку, що у такому випадку необхідно застосувати аналогію закону, яка полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Правовий інститут відводу врегульований параграфом 6 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Разом з тим, статтею 75 КПК України визначено обставини за наявності яких слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

З наведеного слідує, що такий відвід повинен містити вказівку на підстави, що його зумовлюють.

Іншими словами, для відводу судді необхідно обґрунтувати фактичну наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відтак, заявник відводу повинен викласти відомі йому обставини, з якими він пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є складовою частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ч. 1 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Щодо доводів заявника про необ`єктивність судді при винесенні іншого судового рішення відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності, суддя констатує, що прийняття суддею рішення чи вчинення процесуальних дій по справі не може бути підставою для задоволення заяви про відвід судді, що здійснює розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи заявника зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді, не можуть бути визнаними належними підставами до відводу судді оскільки, такі не свідчать про упередженість судді.

Таким чином, вказані доводи суддя вважає необґрунтованими. Суддя вважає, що заявником не наведено достатніх та переконливих фактів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачено ст.75 КПК України.

Керуючись ст.ст.32,75,76,80,81 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Березівського районного суду Одеської області Римаря І.А. від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.154 КУпАП - відмовити.

Постанова судді оскарженню не підлягає.

Суддя Панчишин А.Ю.