Справа № 366/3685/25 Провадження № 3/366/2184/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В. розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2025 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 048019 від 05.11.2025 року:

05 листопада 2025 року о 17 год. 10 хв. прикордонним нарядом «Секрет» було виявлено ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути державний кордон України поза встановленими пунктаими пунктами пропуску. Побавши прикордонний наряд, особа на законні та неодноразові вимоги військовослужбовців зупинитись не реагувала та намагалась втекти. Після чого особу було затримано.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10 Положення «Про прикордонний режим» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КупАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Заяв та клопотань до суду від ОСОБА_1 не надходило.

Суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, оскільки він вчинив злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі працівнику Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення ЧЦП № 048021 від 05.11.2025 року;

- схемою затримання правопорушника від 05.11.2025 року;

- його письмовими поясненнями, з яких слідує, що даний факт мав місце.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, що виключали б адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, правопорушення є незначним, тяжких наслідків від правопорушення не наступило, жодній особі не завдано матеріальної шкоди, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185-10 КУпАП відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи обставини справи та особу порушника, суд вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати положення ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Юрій ТКАЧЕНКО