Провадження № 33/824/5481/2025 Суддя-доповідач - Дрига А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,

за участю особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Коваленко Т.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 07.07.2025 року о 23 годині 50 хвилин, по вулиці Ю. Литвинського, 34 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai» н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП КМНКЛ «Соціотерапія» у лікаря нарколога, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції не з`ясував обставини справи, розглянув справу поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили про її задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384729 від 08.07.2025; карткою обліку адміністративного правопорушення; направленням на огляд; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5168168 від 08.07.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Апеляційний суд вважає, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 беззастережно мав виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки таке прямо передбачено п. 2.5 ПДРУкраїни та абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух». Зазначені норми покладають на водія безумовний обов'язок виконати вимоги працівника поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп'яніння.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не з`ясував обставини справи, розглянув справу поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційний суд вважає безпідставними.

Згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що працівниками поліції в вечірній час доби, було зупинено ОСОБА_1 за порушення ПДР. Працівник поліції попросив водія пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак останній поводив себе зухвало та агресивно. Під час спілкування з ОСОБА_1 , працівник поліції, виявивши у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці звужені, не реагують на світло, підвищена жвавість, запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився. Крім того, ОСОБА_1 , який продовжував себе поводити зухвало та агресивно, працівником поліції попереджено про те, що у разі не пред`явлення відповідних документів, які посвідчують особу, останнього буде затримано. Однак, водій, відповідні документи на вимогу поліцейських не пред`явив, в результаті чого, останнього було затримано, в порядку ст. 261 КУпАП. В подальшому, ОСОБА_1 доставлено до відділення поліції.

Крім того, матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384729 від 08.07.2025 та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я від 07.07.2025, де зазначено виявлені ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , зокрема: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, а також зазначено, що останній відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування та закриття провадження по справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига