Справа № 708/1323/25
Провадження № 3/708/480/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Чигирин

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Попельнюх А. О. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Черкаській області, відносно:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , працюючої директором ТОВ «Грінтеко СЕС»,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 655/23-00-07-01-01 від 30.10.2025, складеного головним державним інспектором Головного управління ДПС у Черкаській області Губановим С. С., директор ТОВ «Грінтеко СЕС» ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення у сфері ведення податкового обліку, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме:

- встановлено порушення ТОВ «Грінтеко СЕС» вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 192.1 ст. 192, п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 201 ПК України, , пп. 5 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової світності з податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 29.01.2016 за № 21, в результаті чого занижено податок на додану вартість за травень 2025 року на суму 729 473,00 грн.

ОСОБА_1 виклик до суду не з`явилася, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

За наведених обставин її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя з`ясовує чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що підставою складення протоколу про адміністративне правопорушення від 30.10.2025 відносно ОСОБА_1 був акт документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Грінтеко СЕС» від 30.10.2025 № 16984/23-00-07-01-01/40633687, на підтвердження чого до матеріалів справи долучений витяг з нього.

У свою чергу вказаний акт (витяг) не може бути визнаний підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки за своєю правовою природою акт перевірки є суб`єктивною думкою особи, яка його склала. У той же із наданого витягу з акту перевірки суд позбавлений можливості визначити на підставі яких доказів було встановлена наявність порушень податкового законодавства у діях ОСОБА_1 .

Інших доказів, окрім витягу з акту перевірки на 3 аркушах та копії наказу про призначення ОСОБА_1 директором, суду не надано. У свою чергу суд позбавлений можливості збирати докази на підтвердження винуватості особи.

Такі висновки суду обґрунтовані нормами чинного законодавства та актуальної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є недоведеним, відповідно провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 163-1, ст.ст. 9, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя Андрій ПОПЕЛЬНЮХ