Справа №949/2689/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши об`єднані матеріали справи, що надійшли від відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 04 грудня 2012 року Дубровицьким РС УДМС України в Рівненській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

за ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2025 року о 22 год. 00 хв. по вулиці Миру в м. Дубровиця Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом проведеного тесту на вміст алкоголю у видихуваному повітрі газоаналізатором «Drager Alcotest 6810», показник якого становив 2,26 ‰ (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Окрім того, 05 листопада 2025 року о 22 год. 00 хв. по вулиці Миру в м. Дубровиця Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_3 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Окрім того, 05 листопада 2025 року о 22 год. 00 хв. по вулиці Миру в м. Дубровиця Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf» з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, унаслідок чого здійснив наїзд на паркан за адресою: вулиця Миру, будинок 151, м. Дубровиця Сарненського району Рівненської області, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 12.1 та п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

При складанні протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 від дачі пояснень у протоколах відмовився.

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 грудня 2025 року, адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, об`єднані в одне провадження, яким присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №949/2689/25.

До початку розгляду справи від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, у якій він просив розглянути справи про вчинення адміністративних правопорушень без його участі. Свою вину визнає.

Від потерпілої ОСОБА_2 до початку розгляду справи до суду надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу без її участі. Претензій матеріального характеру до ОСОБА_1 не має.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням поданої ОСОБА_1 заяви про розгляд справи без його участі та з огляду на відсутність законодавчої вимоги щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вказаними статтями, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши повно та об`єктивно обставини адміністративного правопорушення й матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину доведено повністю, що підтверджується письмовими доказами, які не були спростовані під час судового розгляду, зокрема:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 504667 від 05 листопада 2025 року, серії ЕПР1 № 504662 від 05 листопада 2025 року, серії ЕПР1 № 504678 від 05 листопада 2025 року та серії ЕПР1 № 538966 від 12 грудня 2025 року (а.с. 2, 2, 2, 3);

- роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6810» від 05 листопада 2025 року з результатом 2,26 ‰ (проміле) (а.с. 2);

- довідкою про те, що відносно ОСОБА_1 05 листопада 2025 року було винесено адміністративну постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 6);

- витягом з адміністративної практики відносно ОСОБА_1 (а.с. 7);

- рапортом від 05 листопада 2025 року (а.с. 8);

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 листопада 2025 року (а.с. 910);

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 05 листопада 2025 року (а.с. 11);

- ілюстративними таблицями (а.с. 1324);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05 листопада 2025 року (а.с. 10);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП «Дубровицька ЦМЛ» від 05 листопада 2025 року (а.с. 11);

- зобов`язанням до протоколу серії ЕПР1 № 504667 від 05 листопада 2025 року, за яким ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом (а.с. 13);

- переглянутими судом відеозаписами, долученими працівниками поліції до матеріалів справи (а.с. 8, 14).

Ст.245 КУпАП передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів або іншими учасниками дорожнього руху, з порушенням установлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.3 «б» Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.10 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер скоєних правопорушень та особу правопорушника.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення суд не вбачає.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Беручи до уваги те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП з числа вчинених ОСОБА_1 є більш серйозним, стягнення з нього буде накладатись саме за нею, тобто в межах санкції, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП.

Як встановлено із довідки, яка наявна в адміністративних матеріалах, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.12).

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, передбачено адміністративне стягнення на водіїв у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Тобто, для водіїв адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, є безальтернативним. При цьому, суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ч.5 ст.126 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді даної справи, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

У зв`язку з наведеним, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймає до уваги висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у постанові від 04 вересня 2023 року по справі №702/301/20 згідно з яким, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Крім того, в даній постанові зазначено, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

У п.28 постанови Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Проте, до протоколу не додано належних доказів того, що скутер, яким керував ОСОБА_3 належить саме йому, а тому суд не має підстав для накладення на останнього додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких підстав, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, і враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім буде призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки саме такий вид стягнення є необхідним і достатнім для його виховання у дусі додержання законів України, поваги до суспільних правил та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно нього:

- за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн (три тисячі чотириста гривень);

- за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень);

- за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративне правопорушення застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для оплати штрафу:

- отримувач коштів: ГУК у Рівненській області (21081300)

- код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38012494

- банк отримувача: Казначейство України ЕАП

- рахунок отримувача: UA0017001

- код класифікації доходів бюджету: 21081300

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) грн.

Реквізити для оплати судового збору:

- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106;

- код за ;

- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП):

- код банку отримувача 899998;

- рахунок отримувача: UA0026001;

- код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 81600,00 грн. (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень).

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.