ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/550/25 Головуючий в 1 інст. Сінєльнік Р.В.
Провадження №33/807/645/25 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.3 ст.156 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Асауленка І.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останньої - адвоката Асауленка І.О. на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) грн 00 коп., з конфіскацією предметів торгівлі, які були вилучені у громадянки ОСОБА_1 згідно з актом огляду та вилучення від 22 січня 2025 року, та у громадянина ОСОБА_2 згідно з актом огляду та вилучення від 22 січня 2025 року,

стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 22 січня 2025 року приблизно о 16-00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук алкогольного напою, а саме: пляшки горілки «Качине полювання», ємністю 0,5 л., з вмістом спирту 40% вартістю 135 грн, чим порушила вимоги п.7 ч.2 ст.71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Асауленко І.О. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про упереджене ставлення суду першої інстанції до ОСОБА_1 під час розгляду справи, що свідчить про порушення принципу презумпції невинуватості.

Вказує про відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення.

Наголошує, що в протоколі відсутній час складання протоколу, закон, на який міститься посилання в протоколі, 01 січня 2025 року, втратив свою чинність.

Зауважує, що в акті вилучення та огляду від 22 січня 2025 року теж відсутній час складання, долучення до матеріалів справи акту вилучення та огляду не передбачено жодним підзаконним чи законодавчим актом України або ж КУпАП. Більше того, про присутність під час вилучення власниці магазину ОСОБА_3 , в якої і були вилучені спиртні, що належали їй на праві власності, не згадується, а тому вказаний акт не може вважатись належним доказом у справі.

Не надано оцінки тому, що алкогольні напої вилучені не у ОСОБА_1 , а у підсобному приміщені магазину.

Звертає увагу на те, що поняті, в присутності яких начебто вилучалась горілка, до процесуальної дії працівником поліції не залучались, підпис у акті вилучення не ОСОБА_2 , він особисто ніяких пояснень працівникам поліції не надавав, при пред`явлені фото ОСОБА_1 , останній заявив, що він її не знає.

Зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом допитані не були.

Вказує, що працівник поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не додав до протоколу доказів, які б беззаперечно підтверджували винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому їй правопорушенні.

На думку захисника, при складанні самого протоколу та під час вилучення спиртних напоїв, які належали ОСОБА_3 на праві власності, працівником поліції були порушені вимоги Інструкції та КУпАП.

Також, захисник вказує про те, що до матеріалів справи була долучена фототаблиця, яка складена поліцейською Кузьміною К.С., проте в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження її повноважень, та того, що вона може бути присутньою при виявлені адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 , у зв`язку з чим фототаблиця, як доказ не може бути належним доказом у справі, оскільки складена особою, правомочність якої не підтверджено встановленим законом процесуальним рішенням.

Окрім того, в протоколі відсутні відомості про застосування технічних засобів.

На думку захисника, головуючий в справі суддя суду першої інстанції був упереджений, розглядав справу з обвинувальним ухилом, оскільки чинив тиск на ОСОБА_1 , погрожував їй кримінальною відповідальністю, з власної ініціативи викликав працівників поліції, перекладав на ОСОБА_1 тягар доказування її невинуватості.

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Асауленка І.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №906604 від 22 січня 2025 року, з якого убачається, що 22 січня 2025 року приблизно о 16-00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук алкогольного напою , а саме: пляшки горілки «Качине полювання», ємністю 0,5 л., з вмістом спирту 40% вартістю 135 грн, чим порушила вимоги п.7 ч.2 ст.71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;

- у акті огляду та вилучення від 22 січня 2025 року, згідно якого у ОСОБА_2 вилучено одну пляшку горілки «Качине полювання», об`ємом 0,5.л;

- у письмових поясненнях ОСОБА_2 від 22 січня 2025 року;

- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 22 січня 2025 року;

- у письмових поясненнях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 22 січня 2025 року;

- у рапортах ПОГ СВГ ВП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Отрішка В. від 22 січня 2025 року, які узгоджуються з іншими доказами;

- у квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) під час складання адміністративного матеріалу за ч.3 ст.156 КУпАП від 22 січня 2025 року.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що з протоколом вона не згодна, підписала його, бо думала, що вона є свідком. Зазначила, що вона ніякого відношення до магазину не має, алкоголь ніколи не продавала. Алкоголь вилучений не у неї, а в магазині. Ні поліцейського, ні Сивокобильського вона не знає, вона просто прийшла тоді в магазин. Пояснень співробітникам поліції вона не давала, протокол не підписувала, та не знає, чому стосовно неї складено протокол.

Її захисник - адвокат Асауленко І.О. в суді першої інстанції підтримав позицію ОСОБА_1 та заявив клопотання про допит власника магазину, продавця, закупного та понятих. Також, 21 квітня 2025 року захисником ОСОБА_1 - адвокатом Асауленком І.О. було надано заперечення на протокол, складений щодо ОСОБА_1 . У зв`язку з численними, на думку адвоката, порушеннями, які були допущені поліцейськими при складанні протоколу, а також при вилученні спиртних напоїв, просив визнати недопустимими доказами протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №906604, фототаблицю до протоколу і акт вилучення та огляду спиртних напоїв та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням сторони захисту в якості свідка було заслухано ОСОБА_2 , який пояснив, що в нього боліла спина, ліків ніяких не було. Хлопці порадили розтерти спину горілкою. Він пішов у магазин, купив горілку, коли повертався з магазину, його зупинили співробітники поліції та вилучили горілку, яку він придбав. Це було приблизно 22 січня 2025 року, в с.Долинці, в магазині на перехресті з вул.Центральною. Прізвище та ім`я продавчині він не знає, але вона там часто буває. Також, зазначив, що поліції пояснення надав правдиві, а адвокату надав неправдиві письмові пояснення. Телефонну розмову з адвокатом не пам`ятає. Оскільки військовослужбовцям заборонено купувати алкоголь, можливо тому і сказав адвокату, що не купував горілку в магазині. Коли писав пояснення поліції, був нетверезим, але все підписав без примусу. Декілька разів був в цьому магазині, купував горілку, була одна й та ж особа-жінка, яка знаходилась за прилавком, документи вона йому не пред`являла. ОСОБА_6 вилучали без понятих, з працівниками поліції нікого не було, відео та фотозйомка не велась. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йому не знайомі, підпис в акті огляду не його. При пред`явленні йому ксерокопії паспорту ОСОБА_1 з її фотографією пояснив, що наразі не може впевнено відповісти, чи саме ця особа продала йому горілку в той день.

Свідок ОСОБА_3 , яка є власником підприємства «Вєста» та приватним підприємцем в суді першої інстанції пояснила, що 22 січня 2025 року о 15-52 їй зателефонувала продавець магазину ОСОБА_9 та повідомила, що в магазин зайшли поліція та військові. ОСОБА_3 попросила ОСОБА_9 нічого не робити, сказала їй, що скоро приїде. Приїхала до магазину через 15 хвилин. Заступник відділення поліції ОСОБА_10 повідомив, що продавець її магазину продала військовому алкоголь. На що вона сказала, що не дозволяє торгувати алкоголем, оскільки це заборонено. ОСОБА_9 при ній сказала, що нікому з присутніх вона алкоголь не продавала. Запитали, чи продавець працює офіційно, вона повідомила, що так, офіційно, і поїхала по трудову книжку ОСОБА_9 . В магазин повернулась хвилин через 30, за цей час винесли весь алкоголь, що був в магазині. Потрібна була людина для підписання протоколу, і вона попросила ОСОБА_11 . ОСОБА_12 підписала, їй вручили копію протоколу, забрали алкоголь і пішли. ОСОБА_13 була продавцем в той день. ОСОБА_14 не оформлена продавцем, вона в магазині не працює і ніколи не працювала, вона просто приходить в магазин щоб попити кави і поговорити. Алкоголь належить їй ( ОСОБА_15 ), і вона не розуміє, чому протокол склали на ОСОБА_12 . ОСОБА_16 , що ОСОБА_14 підписує протокол як понята. ОСОБА_14 підписала, те що їй диктували. Протокол не відповідає дійсності. Манько нічого не продавала, її навіть в магазині не було.

Свідок ОСОБА_17 , яка є продавцем магазину ПП «Вєста», в суді першої інстанції пояснила, що 22 січня 2025 року приблизно о 15-35 - 15-40 год. вона була в магазині одна, до магазину зайшли шестеро осіб, двоє з них в поліцейській формі, і сказали, що півгодини тому хтось із цього магазину продав військовому горілку. Запитали, чи працює вона офіційно. Після чого вони пішли у підсобку. Вона зателефонувала ОСОБА_18 , вона приїхала до магазину. Потім хвилин через 10-15, коли виносили спиртне, до магазину прийшла ОСОБА_14 . Манько у них в магазині не працює, і в той день не працювала. Щодо протоколу, то їй нічого не відомо, їй його не показували. Алкоголь, яким вони торгували ще до війни зберігався у підсобці вже давно. Сивокобильського вона не знає. Також, зазначила, що працює з 8-00 години, обідня перерва з 13-00 до 14-00 год. Магазин в обід закриває, ключ тільки в неї. О 14-00 год. вона була вже в магазині. Вхід до магазину один. 22 січня 2025 року з 14-00 до 15-40 год. вона з робочого місця нікуди не відлучалась. Відеокамер в магазині не було. Манько до цього часу не було, вона прийшла у магазин приблизно о 16-20 год. Чому співробітниками поліції складено протокол на ОСОБА_14 , вона не знає.

При апеляційному розгляді захисник ОСОБА_1 - адвокат Асауленко І.О. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

Проаналізувавши досліджені докази, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді справи щодо недоведеності вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення, правильності висновків суду першої інстанції в цілому не спростовують.

Що стосується доводів захисника-адвоката Асауленка І.О., викладених в апеляційній скарзі, про відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст.156 КУпАП, торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Об`єктом передбачених ст.156 КУпАП правопорушень є суспільні відносини у сфері торгівлі пивом, алкогольними та слабоалкогольними і тютюновими виробами, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, полягає у торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або у формі необережності. В даному ж випадку особа умисно вчиняє правопорушення, реалізовуючи з рук алкогольні напої, керуючись мотивом наживи.

З аналізу вказаної норми слідує, що адміністративна відповідальність саме за ч.3 ст.156 КУпАП настає для будь-яких фізичних осудних осіб, що досягли 16-річного віку, які здійснюють таку торгівлю, та які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, зокрема, з рук, лотків.

Згідно з наявними матеріалами справи, ОСОБА_1 здійснила торгівлю з рук алкогольного напою, а саме: 22 січня 2025 року приблизно о 16-00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 здійснила продаж з рук алкогольного напою у виді пляшки горілки «Качине полювання», ємністю 0,5 л, з вмістом спирту 40% вартістю 135 грн.

Як зазначалось вище, вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, які, в свою чергу, повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

Так, в письмових поясненнях ОСОБА_2 від 22 січня 2025 року, які міститься в матеріалах справи, останній зазначає, що він 22 січня 2025 року вирішив піти купити алкогольні напої за адресою: с.Долинка, вул.Центральна, 58, де неодноразово до цього він купував алкогольні напої. Купивши собі пляшку горілки «Качине полювання» об`ємом 0,5 л з вмістом спирту 40% вартістю 135 грн, він направився до свого місця мешкання, де по дорозі його було зупинено працівниками поліції. Під час проведення поверхневої перевірки в його сумці було виявлено вищезазначену пляшку горілки. Після чого він пояснив де придбав її. В добровільному порядку він віддав працівникам поліції 1 пляшку горілки.

Пояснення власноручно підписані ОСОБА_2 та містить його допис: «з моїх слів написано вірно і мною прочитано».

В суді першої інстанції ОСОБА_2 підтвердив, що такі пояснення працівникам поліції він надавав та ставив свій підпис під ними. Від письмових пояснень, наданих в подальшому захиснику, свідок відмовився, вказавши, що ці показання неправдиві, надані через те, що військовослужбовцям заборонено купувати алкоголь.

Письмові пояснення ОСОБА_2 від 22 січня 2025 року в цілому узгоджуються з поясненнями останнього, наданими під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Отже, підстав вважати, що ОСОБА_2 , як стверджує сторона захисту, жодних пояснень працівникам поліції не надав, відповідно, вказані пояснення не підписував, у суду апеляційної інстанції немає.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 в суді першої інстанції категорично заперечував факт покупки алкогольного напою у ОСОБА_1 суперечать фактичним обставинам, зокрема і показанням вказаного свідка, що зафіксовані на технічному носії інформації, який міститься в матеріалах справи.

Згідно з матеріалами справи, свідок ОСОБА_2 після демонстрації йому копії паспорту ОСОБА_1 з її фотокарткою зазначив, що на його думку, алкоголь він купив в неї, але конкретно сказати не зміг.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції враховує проміжок часу, який пройшов з моменту вищевказаних подій до моменту допиту свідка в суді.

Що стосується письмових пояснень інших осіб, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 22 січня 2025 року, останні були запрошені працівниками поліції в якості понятих при тому, як гр. ОСОБА_2 видав в добровільному порядку працівникам поліції одну пляшку горілки, що зазначена у акті огляду та вилучення від 22 січня 2025 року.

Те, що вказані особи не були допитані безпосередньо судом, не вказує на недопустимість їх письмових пояснень, вказаних вище.

Ставити під сумнів достовірність пояснень свідка ОСОБА_2 та письмових понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , жодних підстав немає, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами в т.ч. з письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 .

Так, в особистих письмових поясненнях ОСОБА_1 від 22 січня 2025 року, остання підтвердила, що вона, 22 січня 2025 року, перебуваючи в будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , здійснила торгівлю з рук алкогольним напоєм, а саме горілкою «Качине полювання», ємністю 0,5 л, з вмістом спирту 40% невідомому їй чоловікові у військовій формі за грошові кошти у розмірі вартістю 135 грн за пляшку....

Пояснення власноручно підписані ОСОБА_1 та містять її допис: «з моїх слів написано вірно і мною прочитано».

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 вищевказаних пояснень не надавала та не підписувала, об`єктивно нічим не підтверджуються, на що обґрунтовано звернув увагу і суд першої інстанції.

Згідно з актом огляду та вилучення від 22 січня 2025 року, який був складений ПОГ СВ ГВП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Отрішко В.С., в присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у гр. ОСОБА_2 в добровільному порядку було вилучено працівниками поліції одну пляшку горілки «Качине полювання» об`ємом 0,5 л з вмістом спирту 40%, яку ОСОБА_2 придбав з рук у ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Вилучену пляшку було поміщено до камери зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Фототаблицею до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №906604 від 22 січня 2025 року (арк.справи 6) зафіксовано пляшку горілки «Качине полювання», яку було вилучено у ОСОБА_2 , яка відображена в акті огляду та вилучення від 22 січня 2025 року.

Отже, враховуючи вищевикладене, на переконання суду апеляційної інстанції, наявними матеріалами справи поза розумним сумнівом підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать фактичним обставинам справи.

Достовірність доказів, на які послався суд, а також висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_19 у інкримінованому їй правопорушенні, стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Відповідаючи на доводи захисника-адвоката Асауленка І.О., викладені в апеляційній скарзі, про те, що акт огляду та вилучення від 22 січня 2025 року не може вважатись належним доказом у справі, оскільки, як стверджує сторона захисту, в самому акті відсутній час складання, та долучення до матеріалів справи такого документу не передбачено жодним підзаконним чи законодавчим актом України або ж КУпАП, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Як зазначалось вище, в матеріалах справи міститься акт огляду та вилучення від 22 січня 2025 року, який був складений ПОГ СВ ГВП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Отрішком В.С., згідно з яким, в присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у гр. ОСОБА_2 в добровільному порядку було вилучено працівниками поліції одну пляшку горілки «Качине полювання» об`ємом 0,5 л з вмістом спирту 40%, яку ОСОБА_2 придбав з рук у ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Вилучену пляшку було поміщено до камери зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Відомості з вищевказаного акту повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи та істотних суперечностей з цими матеріалами не мають.

Також, у бланку вищевказаного документу взагалі відсутня відповідна графа для внесення відомостей, про яку вказує сторона захисту, а саме - часу його складання.

Разом з цим, жодних сумнівів не виникає в тому, що зазначений акт стосується саме цієї справи, тому підстав для визнання акту огляду та вилучення від 22 січня 2025 року неналежним доказом у справі, у суду апеляційної інстанції немає.

В свою чергу, відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вказаною статтею, ці дані встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, протоколу про вилучення речей і документів тощо, а також іншими документами.

Отже, доводи сторони захисту з зазначеного приводу не є переконливими.

Доводи сторони захисту про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , міститься посилання на закон, який втратив чинність, на думку апеляційного суду, самі по собі не вказують на безпідставність складення цього протоколу.

З зазначеного приводу суд першої інстанції слушно вказав на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення допущена описка та зазначена стара назва відповідного Закону. На цей час діє Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Проте, вказане жодним чином не може слугувати підставою для визнання всіх доказів недопустимими, тим більше, що ч.3 ст.156 КУпАП сама по собі передбачає відповідальність саме за торгівлю алкогольними напоями з рук, а в протоколі співробітники поліції правильно кваліфікували дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.156 КУпАП та виклали обставини вчиненого нею правопорушення, які підпадають під дію вказаної норми КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

У бланку вищезазначеного протоколу відсутня відповідна графа для внесення відомостей, про які вказує сторона захисту, а саме часу його складання. В свою чергу, у протоколі міститься дата та місце його складання тощо.

Відповідно, на думку апеляційного суду, не є істотним недоліком і те, що в протоколі відсутні відомості про застосування технічних засобів, з огляду на те, що в наявних матеріалах справи відсутній відеозапис події, тому відомості про застосування технічних засобів працівниками поліції у протокол не вносились.

У зазначеному протоколі міститься особистий підпис ОСОБА_1 без жодних зауважень. В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначила, що вона « здійснила торгівлю з рук алкогольними напоями».

Доказів на підтвердження того, що вказаний протокол та пояснення у протоколі підписувала не ОСОБА_1 а інша особа, в матеріалах справи немає.

Даних про те, що ОСОБА_1 оспорювала відомості, зазначені у протоколі, в зазначених матеріалах теж відсутні.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не зверталась.

Доводи захисника-адвоката Асауленка І.О., викладені в апеляційній скарзі, з приводу відсутності в матеріалах справи документів на підтвердження повноважень поліцейської Кузьміної К.С., якою була складена фототаблиця, та того, що зазначений працівник поліції може бути присутньою при виявлені адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 , на думку суду апеляційної інстанції, не впливає на законність постанови суду першої інстанції та не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п.7 ч.2 ст.71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.156 КУпАП.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Будь-яких клопотань про витребування додаткової інформації з зазначеного приводу на підтвердження доводів апеляційної скарги стороною захисту не було заявлено.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Інші доводи захисника-адвоката Асауленка І.О., які викладені в апеляційній скарзі, зокрема, про те, що поняті, в присутності яких вилучалась горілка, до процесуальної дії працівником поліції не залучались та судом не допитувались, на думку суду апеляційної інстанції, самі по собі також не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення.

Отже, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на досліджених доказах, які суд належним чином проаналізував та надав цим доказам правильну оцінку, належним чином вмотивувавши свої висновки.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

Неповноти та однобічності з`ясування обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а також упередженості з боку суду першої інстанції не убачається.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про упередженість суду першої інстанції при апеляційному розгляді свого підтвердження не знайшли.

Твердження захисника з зазначеного приводу про те, що суд з власної ініціативи викликав працівників поліції, не є слушними, оскільки в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на пояснення поліцейських.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на інших доказах, вказаних вище, та є належним чином вмотивованими.

Суд проаналізував досліджені докази, надав відповіді на всі доводи сторони захисту та зазначив, чому прийняв одні докази та відхилив інші.

Разом з цим, переглядаючи постанову суду в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, зокрема в частині конфіскації предметів торгівлі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 906604 від 22 січня 2025 року, складеного щодо ОСОБА_1 , останній інкримінується здійснення торгівлі з рук алкогольного напою, а саме: пляшки горілки «Качине полювання», ємністю 0,5 л., з вмістом спирту 40% вартістю 135 грн.

Згідно з актом огляду та вилучення від 22 січня 2025 року, працівниками поліції в присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у гр. ОСОБА_2 в добровільному порядку було вилучено одну пляшку горілки «Качине полювання» об`ємом 0,5 л. з вмістом спирту 40%, яку ОСОБА_2 придбав з рук у ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Вилучену пляшку було поміщено до камери зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Отже, предметом адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , є лише одна пляшка горілки «Качине полювання» об`ємом 0,5 л. з вмістом спирту 40%,вартістю 135 грн.

Разом з цим, у цій справі працівниками поліції було вилучено згідно з актом огляду та вилучення від 22 січня 2025 року: пиво Tuborg 323 пляшки об`ємом по 0.5л.; пиво Stella Artois 200 пляшок об`ємом по 0.5л.; пиво «Закарпатське» 65 пляшок об`ємом по 0.5л.; горілка «Немироф» 50 пляшок об`ємом 0.7л.; коньяк «Азнаурі» 40 пляшок об`ємом по 0.5л.; горілка «Немироф» 51 пляшка об`ємом по 0.5л.; горілка «Немироф» 18 пляшок об`ємом по 1л.; горілка «Прайм» 36 пляшок об`ємом по 0.5л.; горілка «Качине полювання» 53 пляшки об`ємом по 0.5л.; коньяк «Азнаурі 3» 5 пляшок об`ємом по 1л.; коньяк «Аджарі» 5 пляшок об`ємом по 1л.; горілка «Гетьман» 15 пляшок об`ємом по 0.5л.; коньяк «Гудлані» 37 пляшок об`ємом 0.5л.; пиво «Лещ» 24 пляшки об`ємом по 0.5л.; пиво «Львівське світле» 5 пляшок, об`ємом по 1.18л.; пиво «Опілля світле» 15 пляшок об`ємом по 0.5л.; пиво «Вольфак еліджен» 85 пляшок об`ємом по 0.5л.; ром «капітан Морган» 3 пляшки по 0.5л. 3 пляшки по 0.7л.; слабоалкогольний напій «Шейк» 137 пляшок по 0.5л.; «Кінгсбрідж» 31 пляшок по 0.5л.; «Джинтонік» 14 пляшок по 0.5л.; пиво «Зіберт світле» 48 пляшок по 0.5л.; пиво «Опілля різдвяне» 35 пляшок по 0.5л.; «Рево блек» 42 пляшки по 0.5л.; «Ревованшот» 15 пляшок по 0.5л.; Пиво «Ханікен» 7 пляшок по 0.5л.; пиво «Опілля Корифей» 90 пляшок по 0.5л.; пиво «Закарпатське» 23 пляшки по 2л.

Проте, вказані напої не є предметом торгівлі, згідно зі складеним щодо ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення.

В матеріалах провадження відсутні відомості про протилежне.

Захисник, в свою чергу, зазначив про те, що за адресою, вказаною в протоколі, розташований магазин ПП «Веста», де зберігались алкогольні напої, що належать ОСОБА_3 , на підтвердження чого стороною захисту надано при апеляційному розгляді копію довідки Серії АП №071005, виданої ПП «Веста», про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру.

В свою чергу, на спростування доводів сторони захисту з зазначеного приводу в матеріалах справи відомостей немає.

Також, немає відомостей про те, що вказані предмети відносяться до таких, що вилучені з цивільного обігу.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказала, що в добровільному порядку вона видала працівникам поліції алкогольні напої, що знаходились за адресою: АДРЕСА_3 .

В цих поясненнях не ідеться про те, що зазначені алкогольні напої належать саме ОСОБА_1 і що остання ними торгувала.

У зв`язку з викладеним, відповідно до положень ст.294 КУпАП, оскаржувана постанова суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення підлягає зміні з виключенням з неї конфіскації предметів, що не були предметом торгівлі, з поверненням цього майна власнику (при його належному встановленні).

Отже, апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню частково.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Асауленка І.О. задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , за ч.3 ст.156 КУпАП, змінити в частині накладеного адміністративного стягнення, зокрема в частині конфіскації предметів торгівлі, вказавши, що конфіскації підлягає предмет торгівлі, який вилучений у ОСОБА_2 , згідно з актом огляду та вилучення від 22 січня 2025 року, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАВ №906604 від 22 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 пляшка горілки «Качине полювання», ємністю 0,5 л.

Виключити з постанови конфіскацію іншого майна.

Повернути власнику (при його належному встановленні) в порядку, передбаченому законом, майно, яке згідно з актом огляду та вилучення від 22 січня 2025 року вилучене за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: пиво Tuborg 323 пляшки об`ємом по 0.5л; пиво Stella Artois 200 пляшок об`ємом по 0.5л.; пиво «Закарпатське» 65 пляшок об`ємом по 0.5л.; горілка «Немироф» 50 пляшок об`ємом 0.7л.; коньяк «Азнаурі» 40 пляшок об`ємом по 0.5л.; горілка «Немироф» 51 пляшка об`ємом по 0.5л.; горілка «Немироф» 18 пляшок об`ємом по 1л.; горілка «Прайм» 36 пляшок об`ємом по 0.5л.; горілка «Качине полювання» 53 пляшки об`ємом по 0.5л.; коньяк «Азнаурі 3» 5 пляшок об`ємом по 1л.; коньяк «Аджарі» 5 пляшок об`ємом по 1л.; горілка «Гетьман» 15 пляшок об`ємом по 0.5л.; коньяк «Гудлані» 37 пляшок об`ємом 0.5л.; пиво «Лещ» 24 пляшки об`ємом по 0.5л.; пиво «Львівське світле» 5 пляшок, об`ємом по 1.18л.; пиво «Опілля світле» 15 пляшок об`ємом по 0.5л.; пиво «Вольфак еліджен» 85 пляшок об`ємом по 0.5л.; ром «капітан Морган» 3 пляшки по 0.5л. 3 пляшки по 0.7л.; слабоалкогольний напій «Шейк» 137 пляшок по 0.5л.; «Кінгсбрідж» 31 пляшок по 0.5л.; «Джинтонік» 14 пляшок по 0.5л.; пиво «Зіберт світле» 48 пляшок по 0.5л.; пиво «Опілля різдвяне» 35 пляшок по 0.5л.; «Рево блек» 42 пляшки по 0.5л.; «Ревованшот» 15 пляшок по 0.5л.; Пиво «Ханікен» 7 пляшок по 0.5л.; пиво «Опілля Корифей» 90 пляшок по 0.5л.; пиво «Закарпатське» 23 пляшки по 2л.

У решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вважати, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.156 КУпАП у виді чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 грн, з конфіскацією предмету торгівлі, який вилучений у ОСОБА_2 , згідно з актом огляду та вилучення від 22 січня 2025 року, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАВ №906604 від 22 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 пляшка горілки «Качине полювання», ємністю 0,5 л

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 332/550/25