Провадження по справі № 3-зв/522/46/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Іванова В.В.,

при секретарі судового засідання Тетькової В.М.,

за участі заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Лагоди К.О. від розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2025 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Лагоди К.О. від розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-1 КУпАП.

Свої доводи мотивувала тим, що визначення судді відбулось із порушеннями автоматизованого розподілу справи між суддями.

За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що подальше здійснення правосуддя у вказаній адміністративній справі суддею Приморського районного суду м. Одеси Лагодою К.О. є неможливим.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву про відвід судді Лагоди К.О., пояснила, що суддя Гаєва Л.В. повинна слухати її справу, оскільки протоколом автоматизованого розподілу справ справу розподілено в провадження судді Гаєвої Л.В.

У судове засідання прокурор не з`явилась, звернулась до суду до із письмовою заявою про розгляд заяви про відвід за її відсутності, щодо вирішення заяви поклалась на розсуд суду.

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О. звернулась із заявою про розгляд заяви про відвід без її участі. Зазначила, що відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 інкримінується ненадання інформації прокурору з приводу майнового стану судді Господарського суду Миколаївської області ОСОБА_2 та звернула увагу суду на те, що вона обрана членом Ради суддів України за висуванням делегатами (суддями) саме Миколаївської області.

Дослідивши заяви про відвід судді, заслухавши надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно норми КУпАП, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Суд, з метою додержання принципу законності судового провадження, приходить висновку про необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та вважає за необхідне керуватись при розгляді даної справи положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За змістом статті 80 КПК особами, які беруть участь у справі за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, заява про відвід може бути заявлена під час судового провадження до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, з метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Статтями 81-82 КПК визначено порядок вирішення питання про відвід та наслідки такого відводу.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Частиною 1 ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Судом встановлено, що 19 грудня 2025 року на підставі доповідної записки секретаря судді ОСОБА_3 Говорової А. М. від 18.12.2025 р. щодо проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 158-8 КУпАП, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 19.12.2025 року по 22.12.2025 року, за резолюцією керівника апарату суду та з метою дотримання розумних строків розгляду справи було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 522/24734/25, номер провадження: 3/522/8510/25 між суддями та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Катерину Олександрівну Лагоду.

Разом із тим, судом встановлено, що адміністративне правопорушення щодо якого складено протокол відносно ОСОБА_1 полягає у ненаданні ОСОБА_1 відомостей про набуття суддею Господарського суду Миколаївської області ОСОБА_2 активів з ознаками необгрунтованості, стосовно яких він може прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О. в поданій заяві зауважила, що вона є обраним членом Ради суддів України від Миколаївської області.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 (далі Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5 застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011, заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011; «Білуха проти України» від 09.11.2006), - вказані суддею Приморського районного суду м. Одеси Лагодою К.О. обставин можуть викликати сумнівів у стороннього спостерігача в її неупередженості під час розгляду вказаної адміністративної справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з метою відсутності у будь-якого учаснику судового розгляду, а також стороннього спостерігача сумніві щодо неупередженості судді, при зазначених обставинах, суддю Приморського районного суду м. Одеси Лагоду К.О. слід відвести від розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. 1 КУпАП ст. 75 ,79, 80, 81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Лагоди Катерини - задовольнити.

Відвести суддю Приморського районного суду м. Одеси Лагоду Катерину Олександрівну від розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185 -8 КУпАП (єдиний унікальним номер справи № 522/24734/25 провадження № 3/522/8510/25).

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ