№ 3/756/5973/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 грудня 2025 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

та

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

04 листопада 2025 року, близько 09 год. 35 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Citroen», моделі «C4», номерний знак (далі - н.з.) НОМЕР_1 , у м. Києві по просп. Оболонському, 19, під час перестроювання з другої смуги руху в першу, не надала переваги в русі автомобілю марки «Kia», моделі «Ceed», н.з. НОМЕР_2 , який виїхав з прилеглої території та рухався по тій смузі на яку ОСОБА_1 мала намір перестроїтись, внаслідок чого здійснила зіткнення з останнім; у свою чергу ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Kia», моделі «Ceed», н.з. НОМЕР_2 , у м. Києві по просп. Оболонському, 19, під час виїзду із житлової зони не надала переваги в русі автомобілю марки «Citroen», моделі «C4», н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі та здійснював перестроювання з другої смуги руху в першу, внаслідок чого здійснила зіткнення з останнім.

Внаслідок указаних дій водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сталося зіткнення, що спричинило пошкодження автомобілів марки «Citroen», н.з. НОМЕР_1 та «Kia», н.з. НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнала, зокрема суду показала, що 04 листопада 2025 року, близько 09 год. 35 хв., у м. Києві по просп. Оболонському, 19, керувала автомобілем марки «Citroen», н.з. НОМЕР_1 . Під час руху перелаштовувалась з другої смуги руху в першу. У цей час, автомобіль марки «Kia», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , виїздив з прилеглої території на головну дорогу та допустив зіткнення з її автомобілем. Зіткнення з вказаним автомобілем не вдалось уникнути, оскільки ОСОБА_1 його не бачила. Причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) вважає порушення водієм ОСОБА_2 ПДР України.

ОСОБА_2 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнала, зокрема суду показала, що 04 листопада 2025 року, близько 09 год. 35 хв., у м. Києві по просп. Оболонському, 19, керувала автомобілем марки «Kia», н.з. НОМЕР_2 . Виїжджаючи в крайню праву смугу руху з прилеглої території, з її автомобілем допустив зіткнення автомобіль марки «Citroen», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався не в другій смузі руху та несподівано перелаштувався в крайню праву, де вже рухалась ОСОБА_2 . Остання не бачила автомобіль «Citroen», а тому їй не вдалось уникнути зіткнення. Причиною виникнення ДТП вважає порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості останніх у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказані висновки суду обумовлені наступним.

Відповідно до положень ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується:

- даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 503094 та № 503084;

- схемою місця ДТП від 04.11.2025, на якій зафіксовано напрямки руху учасників ДТП та саме місце зіткнення автомобілів, відображено перелік видимих пошкоджень транспортних засобів отриманих внаслідок ДТП. Схема місця ДТП підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будь-яких зауважень від останніх щодо її складення - не встановлено;

- письмовими поясненнями учасників події.

З урахуванням викладеного, суд зважає на те, що дорожня ситуація, що склалась на момент зіткнення автомобілів, дозволяла водіям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконати вимоги ПДР України, відповідно зреагувати на дії одне одного та уникнути ДТП.

На підставі вищевикладеного, суд має наявні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушила пункти 2.3.б, 10.1 ПДР України, а ОСОБА_2 порушила пункти 2.3.б, 10.2 ПДР України, тобто, кожна з них, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Суд сприймає невизнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своєї винуватості в дорожньо-транспортній пригоді, як спосіб останніх уникнути адміністративної відповідальності, оскільки кожна з них під час руху була не уважною, відповідно не стежила за дорожньою обстановкою та не реагувала на її зміну, внаслідок чого ОСОБА_1 не дотрималась вимог п. 10.1 ПДР України, а ОСОБА_2 п. 10.2 ПДР України, що і причиною зіткнення їх автомобілів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України суд при накладенні стягнення на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушниці, судом не встановлено.

Ураховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті КпАП України та стягнути з останньої судовий збір на підставі приписів ст. 40-1 КпАП України.

Крім того, суд при накладенні стягнення на ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушниці, судом не встановлено.

Ураховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті КпАП України та стягнути з останньої судовий збір на підставі приписів ст. 40-1 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 124, 283-285 КпАП України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя В.В. Дев`ятко