Справа № 642/7896/25
Провадження № 3/642/1891/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, ч.3 ст.126 та ч.5 ст.126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

02.12.2025 о 13 год. 14 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Харкові по пров. Чередниченківський, 7 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродня блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», у лікаря-нарколога за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів, 18 у встановленому законом порядку, на що водій відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

02.12.2025 о 13 год. 14 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Харкові по пров. Чередниченківський, 7, при цьому будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, постановою державного виконавця Холодногірсько- Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ВП № 64899987 від 09.05.2023, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 529586від 02.12.2025 вбачається, що 02 грудня 2025 року о 13 год. 14 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Харкові по пров. Чередниченківський, 7 будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Адміністратисне правопорушення вчинено ним повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП.

Постановою Холодногірського районного суду м. Харкова від 16.12.2025 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином - шляхом направлення судових повісток за адресою місця проживання, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, шляхом направлення судових повісток на відомий номер мобільного телефону, які згідно довідок про доставку останнім отримано, а також розміщення повідомлення про виклик на веб-сайті «Судова влада України».

Поштова кореспонденція повернулася до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

В судове засідання правопорушник не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, хоча йому достеменно було відомо про знаходження справи у провадженні Холодногірського районного суду м. Харкова, водій підписав складені відносно нього протоколи, також про це повідомляли його працівники поліції під час складання протоколу, що зафіксовано на відеозаписі.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не вживала заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, її поведінка може свідчити про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також те, що законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів. Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст.ст. 126, 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши письмові матеріали та переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно дост.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 загальних положень Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними. засобами.

Дії водія ОСОБА_1 співробітниками УПП в м. Харкові правопорушення ним п.п.2.1А, 2.5ПДР України кваліфіковані вірно, так як згідно з п.2.1А ПДР - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення направо керування транспортним засобом відповідної категорії; згідно з п.2.5 ПДР - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.

За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до абз. 1 п. 4 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 6 розділу Х із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ №808 від 05.11.2021).

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 , яка підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №529608 від 02.12.2025;

- довідкою облікових даних ІПНП, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія 12.05.2005;

- відеозаписами з місця події від 02.12.2025;

- довідкою, відповідно до якої транспортний засіб Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 ;

- рапортом;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.12.2025, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився;

- довідкою про повторність;

- постановою Холодногірського районного суду м. Харкова від 18.08.2025 за ч.1 ст. 130 КУпАП, якою ОСОБА_1 було позбавлено права керування ТЗ строком на 1 рік.

Так, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретний час і місці (02.12.2025, 13:14:00-13:14:24 );

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану наркотичного сп`яніння (02.12.2025, 13:31:50, 13:37:58);

- наявність відмови особи, як водія транспортного засобу, пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння (02.12.2025, 13:31:51, 13:38:00).

Так, з відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 згідно п.3 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Під час перевірки документів та спілкування з водієм у ОСОБА_1 ними було виявлено та озвучено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродня блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку з чим неодноразово поліцейським запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, на що останній відмовився, що і стало причиною для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Отже, волевиявлення ОСОБА_1 як водія транспортного засобу, на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку було добровільним та усвідомленим.

До того ж, суд звертає увагу, що у водія після роз`яснення поліцейським порядку проходження огляду та можливих наслідків такого огляду, був вибір або пройти огляд у встановленому законом порядку, якщо він вважав, що не має ознак наркотичного сп`яніння, або відмовитися від проходження огляду.

При цьому, мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до п.2.5ПДР правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.2 ст.130 КУпАП.

Щодо адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №529622 від 02 грудня 2025 року, 02.12.2025 о 13 год. 14 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Харкові по пров. Чередниченківський, 7, при цьому будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, постановою державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ВП № 64899987 від 09.05.2023, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

Положеннями ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить, зокрема, вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обставини вчинення правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №529622 від 02 грудня 2025 року, постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі від 09.05.2023 ВП № 64899987, рапортом, довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області, дисками з відеозаписами.

Зокрема з постанови державного виконавця вбачається, що 22.03.2021 відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м.Харкова №642/1409/21 виданого 12.03.2021.

Факт необізнаності особи про прийняте державним виконавцем тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом не є підставою для виправдання особи. Так, ОСОБА_1 знав про наявність у нього дитини, яку він зобов`язаний утримувати. Він також знав про борг і його розмір зі сплати аліментів.

Згідно виконавчого листа ОСОБА_1 має сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина, за період з 22.03.2021 по 01.05.2023 заборгованість по виконавчому листу становить 62992,30 грн. Тому встановлено обмеження до погашення заборгованості.

Щодо адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 529586 від 02.12.2025 вбачається, що 02 грудня 2025 року о 13 год. 14 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Харкові по пров. Чередниченківський, 7 будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Адміністратисне правопорушення вчинено ним повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст.126 КУпАП.

Згідно з п.2.1а ПДР -водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення направо керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч.5 ст. 126 КупАП настає у разі повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 , яка підтверджується:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 529586 від 02.12.2025;

- відеозаписом від 02.12.2025, на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

- довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП ст. інспектора ВАП УПП в Харківській області відповідно до якої, ОСОБА_1 згідно облікових даних НАІС ДДАІ, отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 12.05.2005;

- довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП ст. інспектора ВАП УПП в Харківській області, відповідно до якої, трансортний засіб Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 ;

- рапортом;

- довідкою щодо відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5101863 від 29.06.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу;

- даними постанови Холодногірського районного суду міста Харкова від 18.08.2025 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (справа №642/4050/25).

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Слід звернути увагу, що з відеозапису з бодікамер не вбачається будь-яких дій працівників поліції щодо примушення водія до відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

При цьому, працівником поліції було роз`яснено про складання протоколів, ознайомлено з їх змістами та роз`яснено його права, в тому числі і на оскарження дій поліцейських.

Жодних заперечень з приводу складення протоколів про адміністративні правопорушення водій не висловлював.

Дослідивши відеозапис, суд дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всі законні вимоги щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з переглянутого відеозапису виявлено не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130,ч.3 ст. 126, ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Пункт 1.10 ПДР України містить визначення водія, відповідно до якого водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки облікових даних ІПНП, ОСОБА_1 згідно облікових даних НАІС ДДАІ, отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 12.05.2005.

Санкцією частини 2 статті 130, частини 5 статті 126 КУпАП передбачено застосування додаткового стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Згідно статті 29 КУпАП конфіскований може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

Разом із цим, передбачене санкціями додаткове стягнення у виді конфіскації транспортного засобу не може бути застосовано судом, оскільки відповідно до довідки власником автомобіля марки Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2 .

Відтак, ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу Chery Amulet, державний номерний знак НОМЕР_2 .

При вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень статті 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, у зв`язку із чим суд вважає можливим накласти на порушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

- за частиною п`ятою статті 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за частиною третьою статті 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці;

- за частиною другою статті 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без конфіскації транспортного засобу, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Оплатне вилучення та конфіскація транспортного засобу не застосовується у зв`язку із тим, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є власником транспортного засобу, яким керувала, що підтверджується довідкою.

Відповідно до положень частини другої статті 36 КУпАП суд доходить висновку, що остаточно на ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років та без конфіскації транспортного засобу.

Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, частиною третьою статті 130, 245, 251, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення з у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років та без конфіскації транспортного засобу.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Згідно положень ст. 36 КУпАП, остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови ні пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу: за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя А.М. Гримайло