ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/9183/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ст.ст. 124, 122-4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 10 грудня 2025 року надійшли протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , що постановою судді від 23 грудня 2025 року об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2025 року серії ЕПР № 531335 водійка ОСОБА_1 15 листопада 2025 року, о 23 год. 23 хв., за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, керуючи транспортним засобом «Citroеn», державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрала безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу, внаслідок чого допустила виїзд на смугу зустрічного руху, перетнувши дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія), де здійснила зіткнення з автомобілем «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів із матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 12.1; 11.3; 34 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2025 року серії ЕПР № 531347 водійка ОСОБА_1 15 листопада 2025 року, о 23 год. 23 хв., за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, керуючи транспортним засобом «Citroеn», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП, місце пригоди залишила.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 15 листопада 2025 року, керуючи автомобілем «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювала поворот з вул. Харківське шосе на вул. Тепловозна. У процесі цього маневру, вона можливо зачепила інший транспортний засіб, однак зіткнення не відчула, тому й продовжила рух і залишила місце події. ОСОБА_2 зазначила, що про факт ДТП дізналась вже після того, як до неї звернулися працівники поліції приблизно через два тижні. Після цього вона з`явилась за їх викликом і надала необхідні пояснення з приводу обставин події.

Інший водій, ОСОБА_3 , у судовому засіданні пояснив, що 15 листопада 2025 року пізно ввечері стояв на світлофорі, очікуючи на зелений сигнал, коли з повороту на великій швидкості його автомобіль у ліву задню частину вдарив автомобіль «Citroеn», який заїхав у його смугу руху. Він зазначив, що зіткнення було відчутним, оскільки автомобіль сильно струснуло, після чого він одразу вийшов із транспортного засобу та помітив досить істотні пошкодження. У свою чергу водійка автомобіля «Citroеn» залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши водіїв, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2025 року серії ЕПР № 531335 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП; протокол про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2025 року серії ЕПР № 531347 стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП; схема місця ДТП; пояснення водіїв; рапорт працівників поліції; реєстраційна картка транспортного засобу «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1 ; DVD-R з відеозаписом з камер спостереження та пошкоджень автомобіля.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 про те, що вона нібито не відчула моменту зіткнення, суддя дійшла висновку про їхню необґрунтованість і спростованість наявними в матеріалах справи доказами, у тому числі відеозаписом з камер спостереження та поясненнями.

Так, на відеозаписі, долученому до справи зафіксовано рух транспортного засобу «Citroеn» під керуванням ОСОБА_1 .

З відеозапису вбачається, що зазначений автомобіль рухався з досить значною швидкістю та здійснюючи маневр повороту, допустив контакт з іншим транспортним засобом у його смузі руху.

Поруч із цим, суддя зазначає, що через яскраве світло фар на відеозаписі момент безпосереднього зіткнення зафіксовано не надто чітко. Водночас з подальшого відеозапису вбачається, що інший автомобіль не продовжив рух, що підтверджує пояснення водія ОСОБА_3 , надані у судовому засіданні, тому версія водія ОСОБА_1 про те, що вона начебто не відчула та не помітила, що вчинила дорожньо-транспортну пригоду є неправдивою.

Однак, навіть сама ОСОБА_1 у судовому засіданні загалом не заперечувала можливість того, що зіткнення могло мати місце.

При цьому інший учасник дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 послідовно пояснював, що зіткнення було досить відчутним, оскільки його автомобіль струснуло, що узгоджується з характером руху транспортного засобу ОСОБА_1 , зафіксованого на відеозаписі.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що вона могла не відчути зіткнення через гучну музику, яка грала в салоні її автомобіля, суддя оцінює критично та вважає їх непереконливими.

Суддя враховує, що транспортний засіб ОСОБА_1 не є великогабаритним, а тому зіткнення, яке відбулося під час руху, вона була зобов`язана відчути незалежно від гучності музики.

Суддя також враховує, що поведінка ОСОБА_1 після зіткнення була пасивною, адже вона залишила місце події, не пересвідчившись у можливих пошкодженнях іншого транспортного засобу. Наведене, у сукупності з подальшими запереченнями очевидного в судовому засіданні, дає підстави вважати, що ОСОБА_1 не сприяла об`єктивному з`ясуванню обставин цієї справи.

Таким чином, все викладене, у тому числі досліджений відеозапис, характер пошкоджень, поведінка правопорушниці до та після зіткнення, тривалий час, витрачений на її встановлення, а також відсутність добровільного звернення до поліції, свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 всіх ознак правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 36 КУпАП, яка регулює порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Втім, частиною 2 цієї статті встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З цих двох адміністративних правопорушень, що ставляться у провину ОСОБА_1 найбільш серйозним за санкцією статті є передбачене ст. 122-4 КУпАП.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення та накладення на неї стягнення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушниці, ступеню її вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, у сукупності із обставинами справи, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суддя вважає, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що передбачено санкцією ст. 122-4 КУпАП, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, і є домірним вчиненому у конкретному випадку, адже суддя бере до уваги, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водійка ОСОБА_1 , очевидно відчувши зіткнення, не вчинила жодних дій для з`ясування його наслідків, а натомість залишила місце події.

Крім того, суддя враховує, що потерпілий та органи поліції були змушені витратити значний час та зусилля на її встановлення, бо лише через два тижні ОСОБА_1 була запрошена до поліції, де і були оформлені адміністративні матеріали.

Вказані обставини, а також позиція ОСОБА_1 в суді, яка й надалі продовжувала заперечувати очевидне, переконують суд у наявності високого ступеня суспільної небезпеки водія, яка керуючи автомобілем, не збавляючи швидкості перед поворотом, для того аби безпечно повернути, виїхала на смугу зустрічного руху, допустила зіткнення з іншим автомобілем та залишила місце події.

Відтак саме позбавлення права керування у межах санкції є оптимальним способом впливу на правопорушницю з метою попередження аналогічних порушень у майбутньому.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 124, 122-4, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО