Номер провадження: 33/813/1922/25
Номер справи місцевого суду: 521/7584/25
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хаджибейського районний суду м. Одеси від 17 вересня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення особи до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313325 від 27 квітня 2025 року вбачається, що 27 квітня 2025 року об 14 годинні 00 хвилин в м. Одесі на перехресті вулиць Овідіопольська дорога та в`їзду на паркінг ТЦ 6 км рухаючись на зелений сигнал світлофору, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «BMW 318D», державний номер НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу «BMW 330I», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого сталося зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження ніхто не отримав.

Постановою судді Хаджибейського районний суду м. Одеси від 17 вересня 2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1) 17 вересня 2025 року суд першої інстанції, не розглядаючи справу по суті ухвалив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням строку на притягнення до адміністративної відповідальності;

2) виготовлений на виконання постанови суду висновок судового експерта свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія автомобіля «BMW 318D» днз НОМЕР_3 ОСОБА_1 та настанням ДТП, в той час як недотримання п. 12.3, 12.4, 12.9б ПДР водієм автомобіля «BMW 330І» днз НОМЕР_2 , ОСОБА_2 перебувають в причинному зв`язку з настанням ДТП з технічної точки зору.

В судовому засідання від 08 грудня 2025 року у справі було оголошено перерву на 15 грудня 2025 року о 10:00 год.

У судове засідання, призначення на 15 грудня 2025 року, сторони не з`явилися.

15 грудня 2025 року від адвоката Лук`янової А.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшла заява, в якій остання просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сафронюка П.В. у справі № 521/7584/25, провадження № 33/813/1922/25 залишити без задоволення. Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.09.2025 року по справі №521/7584/25 залишити без змін.

15 грудня 2025 року від адвоката Сафронюка П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява в якій останній просить апеляційну скаргу адвоката Сафронюка П.В. на захист ОСОБА_1 задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 статті 268 КУпАП визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням подання заяв представників учасників справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників справи та їх адвокатів, на підставі доводів, викладених в скарзі, поданих заяв, а також доказів, які містяться в матеріалах справи, пояснень учасників справи та допитаних судових експертів, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП суд першої інстанції послався на те, що на момент розгляду справи скінчилися строки накладення адміністративного стягнення

Суд апеляційної інстанції частково погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Приписами п. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинене 27 квітня 2025 року, на підставі чого апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що на момент розгляду справи, тобто станом на 17 вересня 2025 року, передбачені законом строки накладення стягнення спливли.

Правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП не є триваючими, а тому стягнення за вчинення таких правопорушень може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня їх вчинення.

Разом із тим, питання щодо необхідності встановлення (не встановлення) винуватості при закритті справи за строками в національній судовій практиці є спірним.

Так, зі змісту вищенаведеної ч. 2 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом тримісячного строку.

Тобто, на переконання апеляційного суду, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності.

При цьому, ч. 1 ст. 284 КУпАП передбачає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Положеннями КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту норми КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП становить діяння - порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяна шкоди майну, а саме: транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну.

Об`єктом вказаного правопорушення - є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктом правопорушення загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 124 КУпАП є доведеність тих обставин, що особа порушила певні вимоги Правил дорожнього руху України, порушення вимог Правил дорожнього руху України перебувають у причинному наслідку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Згідно із п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3б ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.6 ПДР України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч..

Порушення вимог 16.6 Правил дорожнього руху має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313325 від 27 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП (а.с.1);

- схемою місця ДТП (а.с.3);

- поясненнями ОСОБА_1 від 27 квітня 2025 року з яких вбачається, що останній 27 квітня 2025 року близько 14:00 керував автомобілем БМВ д/н НОМЕР_4 в м. Одесі по вул. Овідіопольська дорга від вул. Центральний Аеропорт в бік вул. 7 км; наближаючись до перехрестя біля ТЦ «6 елемент» виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора в лівій смузі з 2х наявних в напрямку; в зустрічному напрямку при наближенні до перехрестя облаштовано 3 смуги для руху; зупинившись на перехресті із ввімкнутим сигналом лівого повороту очікував поки зустрічні автомобілі проїдуть; через якийсь час побачив, що зустрічна смуга на достатній для виконання маневру відстані вільна від автомобілів, тому ОСОБА_1 почав здійснювати маневр повороту; від моменту початку виконання маневру до моменту зіткнення минуло 6 секунд, після чого відбулось зіткнення передньої частина автомобіля БМВ д/н НОМЕР_2 з правою боковою частиною автомобіля ОСОБА_1 , після чого цей автомобіль відкинуло за межі проїзної частини; автомобіль БМВ д/н НОМЕР_2 рухався крайньою правою смугою з 3 наявних зі швидкістю 90-100 км/год (а.с.4);

- поясненнями ОСОБА_2 від 27 квітня 2025 року з яких вбачається, що 27.04.2025 близько 14:00, рухаючись по Овідіопольському шосе, 7, секція б.2, керував транспортним засобом BMW 3 серії, днз НОМЕР_2 з боку 7 км в бік міста на перехресті, проїжджаючи на зелений колір світлофора здійснив зіткнення з BMW 3 серії, днз НОМЕР_4 , водій якого не пропустив зустрічний рух, та почав поворот наліво зі сторони міста, в результаті чого сталася ДТП; світлофор для ОСОБА_2 був зелений, зустрічний транспортний засіб повинен був пропустити інші транспортні засобм, а потім здійснювати маневр (а.с.5)

- фотофіксацією з місця ДТП (а.с.17-20, 34-40);

- висновком експерта від 03 вересня 2025 року за №СЕ-19/116-25/16166-ІТ, згідно якого вбачається, а саме:

1) У даній ДТС водій автомобіля «BMW 330I», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.4, 12.9 (б) та 12.3 ПДР.

2) У даній ДТС водій автомобіля «BMW 318D», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 та 16.6 ПДР.

3) У даній ДТС водій автомобіля «BMW 330I», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти зіткнення, шляхом виконання вимог п. 12.3, 12.4 та 12.9 (б) ПДР.

4) У даній ДТС водій автомобіля «BMW 318D», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , дотримуючись вимог п. 10.1 та 16.6 ПДР не мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем «BMW 330I», державний номер НОМЕР_2 , з причин, зазначених в дослідницький частині.

5) У даній ДТС в діях водія автомобіля «BMW 330I», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 убачаються невідповідності вимогам п. 12.3, 12.4 та 12.9 (б) ПДР, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням подій даної пригоди.

6) У даній ДТС, дії водія автомобіля «BMW 318D», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди з причин, зазначених в дослідницький частині.

- висновком експерта №4788-34-25 від 28 жовтня 2025 року автотехнічного дослідження обставин зіткнення BMW 318D та BMW 330і. який було надано потерпілою стороною під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, згідно якого вбачається, а саме:

1) дії водія автомобіля BMW 318D регламентувались вимогами пунктами 16.6 ПДР, згідно з якими повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо;

2) виконанням вимог пункту 16.6 ПДР, надавши дорогу автомобілю BMW 330і перед початком повороту ліворуч, водій автомобіля BMW 318D мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем BMW 330і;

3) при виявленні водієм автомобіля BMW 330і початку повороту ліворуч автомобіля BMW 318D дії водія автомобіля BMW 330і регламентувались вимогами пункту 12.3 ПДР, згідно з якими при виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу;

4) водій автомобіля BMW 330і не мав технічної можливості запобігти зіткненню автомобілем BMW 318D виконанням вимог п. 12.3 ПДР по гальмуванню;

5) дії водія автомобіля BMW 318D, які не відповідали вимогам пункту 16.6 ПДР, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з ДТП.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції виявлено розбіжності в наданих висновках експертів.

Тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, було викликано до судового засідання 08 грудня 2025 року судового експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України Ігнатьєва Ю.В. та судового експерта Одеського науково-дослідного інститут судових експертиз Міністерства юстиції України Макарова А.К.

Під час опитування судового експерта ОСОБА_3 встановлено, що під час проведення експертизи експертом допущено технічні описки в частині формульних розрахунків, а саме некоректне зазначення швидкості руху транспортних засобів. Крім того, судовим експертом Ігнатьєвим Ю.В. зазначено, що під час проведення досліджень в його розпорядженні були відсутні відомості щодо:

- швидкості руху та режиму руху автомобіля BMW 330і під керуванням ОСОБА_2 ;

- швидкості руху автомобіля BMW 330і під керуванням ОСОБА_2 до зіткнення та режим руху (з гальмуванням, без гальмування).

У матеріалах справи дійсно міститься клопотання судового експерта ОСОБА_3 з проханням надати вихідні данні, зокрема в частині руху ОСОБА_2 (а.с.47-50).

Однак такі дані в цій частині надано не було.

Крім того в судовому засідання, яке відбулось 08 грудня 2025 року, судовий експерт ОСОБА_4 зазначив, що під час проведення експертизи було використано спеціалізований програмний комплекс моделювання ДТП РС-Crash, версія 11.1.0.17.а, ліцензія DSD Linz, Austria.

Судовий експерт ОСОБА_4 пояснив, що вказана програма фактично модулює розвиток ДТП з урахуванням технічних характеристик транспортних засобів та вихідних відомостей.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що експертиза проведена судовим експертом Макаровим А.К. проведена з урахування вихідних даних щодо обох учасників ДТП, руху їх транспортного засобу, швидкості їх руху, часу та відстані до моменту зіткнення транспортних засобів.

15 грудня 2025 року від адвоката Сафронюка П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній, зокрема зазначає, що відсутні законні підстави для врахування відомостей, викладених у висновку судового експерта Макарова А.К. та наполягає на неналежності такого доказу, з огляду на те, що висновок виготовлений у поза процесуальний спосіб, без надання повного комплексу вихідних даних та без призначення такої експертизи судом.

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками сторони захисту з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 7-1 ЗУ «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

У висновку експерта №4788-34-25 від 28 жовтня 2025 року зазначено, що підставою для проведення експертного дослідження є договір від 24.10.2024 на його виконання, укладений між адвокатом Лук`яновою А.О. та ОНДІСЕ.

Тобто, висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи. У випадку подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, про відсутність підстав для неврахування вищезазначеного висновку експерта як доказу під час розгляду справи.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, отриманих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення по справі, не вбачається.

Отже, водій транспортного засобу BMW 318D днм НОМЕР_4 ОСОБА_1 , не враховував дорожню обстановку, не надав переваги в русі транспортному засобу BMW 330і під керуванням ОСОБА_2 у зв`язку із чим допустив зіткнення із транспортним засобом BMW 330і

Враховуючи зазначене, після повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставини справи в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що саме дії ОСОБА_1 знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що виготовлений на виконання постанови суду висновок судового експерта свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія автомобіля «BMW 318D» днз НОМЕР_3 ОСОБА_1 та настанням ДТП, в той час як недотримання п. 12.3, 12.4, 12.9б ПДР водієм автомобіля «BMW 330І» днз НОМЕР_2 , ОСОБА_2 перебувають в причинному зв`язку з настанням ДТП з технічної точки зору, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Зі змісту норми КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП становить діяння - порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяна шкоди майну, а саме: транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну.

Відповідно до частин першої третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Тобто суд апеляційної інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 уповноважений на надання оцінка лише діям останнього, оскільки розгляд питання щодо порушень Правил дорожнього руху іншим водієм ОСОБА_2 під час ДТП, яка мала місце 27 квітня 2025 року, виходять за межі розгляду обставин за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313325 від 27 квітня 2025 року.

Враховуючи вищевикладене, сукупність вказаних фактів дають можливість дійти висновку, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надавати оцінку діям водія ОСОБА_2 , а тому вказаний довод скаржника не може бути взятий до уваги.

Разом з тим, судом враховано, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 27 квітня 2025 року, провадження по справі за закінченням строку притягнення закрито 17 вересня 2025 року. Тобто, з огляду на положення ч. 2 ст. 38 КУпАП, на час винесення судом оскаржуваної постанови дійсно закінчився тримісячний строк накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, тому оскаржувана постанова суду підлягає зміні в частині викладення мотивувальної частини, з викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанову підлягає зміні в частині викладення мотивувальної частини, з викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Апеляційний суд зазначає, що з врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість виготовлення повного судового рішення у строки, передбачені національним законодавством, а також застосування стабілізаційних графіків відключення світла, апеляційної інстанції було здійснено виготовлення повного тексту судового рішення 26 грудня 2025 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Хаджибейського районний суду м. Одеси від 17 вересня 2025 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 грудня 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік