Справа 165/4338/25
Провадження 3/165/1994/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Василюк А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

У протоколі серії ВАД № 430719 від 24 листопада 2025 року зазначено, що 24 листопада 2025 року, приблизно о 01 год. 50 хв. ОСОБА_1 , за адресою: вул. Січрвих стрільців, поблизу будинку №6, не виконав законні вимоги щодо припинення вчинення адміністративного правопорушення, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення (а.с.10).

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши документи, додані до складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу, приходжу до висновку, що такі докази не підтверджують причетності ОСОБА_1 до вчинення протиправних дій, зазначених у складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення.

Інших достовірних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було допущено порушення ст.185 КУпАП, матеріали справи не містять і під час судового розгляду справи, таких не здобуто.

Диспозиція ст.185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Відтак, обов`язковими ознаками, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених, законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно до положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з врахуванням практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 173 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а саме копія протоколу за іншою статтею КУпАП за якою він вчиняв протиправні дії, письмових пояснень свідків, відеозапису з нагрудних камер поліцейських тощо. Самі по собі протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпаП та рапорт об`яктивно неможуть свідчити про вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

За обставин викладених вище, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст.251 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.247, ст.284 КУпАП

ухвалив:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП провадженням закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову можна оскаржити до Волинського апеляційного суду з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя підпис А.В. Василюк