ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., за участі захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лапка Е.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекистана, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

18.07.2025 року о 21 годині 24 хвилині ОСОБА_3 керував транспортним засобом «BMW X5», д/н НОМЕР_1 , у м. Одесі, по вулиці Пантелеймонівській, біля будинку №27, із ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,відмовився.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

ОСОБА_3 у судовому засіданні не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, та пояснив, що він керував автомобілем у тверезому стані.

Крім того, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лапко Е.М. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із письмовим клопотанням, у якому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2 , із підстав зазначених ним письмово.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№395718 від 18.07.2025 року, згідно до якого встановлено те, що 18.07.2025 року о 21 годині 24 хвилині ОСОБА_3 керував транспортним засобом «BMW X5», д/н НОМЕР_1 , у м. Одесі, по вулиці Пантелеймонівській, біля будинку №27, із ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,відмовився,

-Направленням ОСОБА_2 про огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.07.2025 року,

-відеозаписами долученими до матеріалів адміністративної справи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі зазначеного, суд застосовує аналогію права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно довідки інспектора ВАП УПП в Одеській області ДПП Зінов`євої В. із інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року (Справа № 702/301/20, Провадження № 51-944 кмо 23) встановлено, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту (ст. 286 КК України) або в цьому ж порушенні, вчиненому в стані сп`яніння (ст. 286-1 КК України), незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Що стосується доводів захисника про те, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений безпідставно, суд вважає наступне.

Керування транспортним засобом у стані сп`яніння є порушенням вимог ПДР України, а саме указаний водій відмовився, у порядку п.2.5 ПДР України, пройти огляд на стан сп`яніння, що у свою чергу є обов`язком водія, а невиконання такого обов`язку тягне за собою відповідальність за ст.130 КУпАП. Правилами дорожнього руху України не передбачено обов`язку водія ставити умови працівникам поліції для проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається, із наданих суду матеріалів, поліцейськими були застосовані технічні засоби відеозапису, відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, тому проводити огляд у присутності двох свідків не було необхідності.

Посилання захисника про те, що ОСОБА_4 не керував 18.07.2025 року транспортним засобом «BMW X5», д/н НОМЕР_1 , у м. Одесі, по вулиці Пантелеймонівській, біля будинку №27 у стані алкогольного сп`яніння, та не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, суд не приймає до уваги, так як ці доводи спростовуються відеозаписами долученими до матеріалів цієї адміністративної справи, із огляду на наступне.

Згідно до вище указаного відеозапису водій ОСОБА_4 не заперечував, що саме він керував цим автомобілем, та на 21:36:18 цього відеозапису інспектор поліції звертався до цього водія із вимогою пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що на 21:37:17 отримав чітку відповідь від водія ОСОБА_1 про відмову від такого огляду, та зазначений водій мотивував це тим, що він особисто протягом 2 годин звернеться до медичного закладу для проходження огляду з метою виявлення у нього стану сп`яніння. Будь-які подальші зміни позиції водія та його висловлювання, не можуть впливати на дії поліції до завершення процедури складання протоколу.

Судом не встановлено об`єктивних причин неможливості пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_5 , а тому відсутність у матеріалах указаної адміністративної справи висновку про проходження огляду на стан сп`яніння свідчить про відмову указаної особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є однією із підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження захисника з приводу незаконності дій працівника поліції при оформленні матеріалів, не заслуговують на увагу, оскільки ним не було доведено наявності порушення процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення поліцейським, які б слугували підставою для закриття даної адміністративної справи, та визнання її матеріалів недопустимими доказами.

Усі доводи захисника Лапка Е.М., та ОСОБА_1 , суд оцінює критично, оскільки це не відповідає встановленим судом обставинам справи, та є метою для виправдання указаного водія, для його уникнення від встановленої законом відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 підтверджується сукупністю наявних досліджених, перевірених та не спростованих під час судового засідання доказів.

Суд вважає, що вище зазначений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 був складений, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, та згідно до ст.251 КУпАП є доказом у адміністративній справі, та у суда відсутні підстави не довіряти працівнику поліції, який складав указаний протокол про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що клопотання захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лапку Е.М. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення не підлягає задоволенню, так як усі його доводи спростовані вище указаними доказами по зазначеній адміністративній справі.

Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 єдине можливе адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.36, 38, 40-1, 245, 221, 283, п. 1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання захиснику особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокату Лапку Е.М. про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. на користь держави України, та позбавити його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.