Справа № 366/3694/25
Провадження № 3/366/2193/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

18 листопада 2025 року до суду від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Як слідує з матеріалів справи, у період часу з 03.09.2025 по 14.11.2025 о 11 год. 00 хв. в с. Жміївка по вул. І.Піддубної ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, догляду і виховання неповнолітньому сину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого неповнолітній ОСОБА_2 був відсутній на навчанні в ЗП(ПТ)О «Катюжанський професійний коледж» без поважних причин понад 10 робочих днів поспіль та згідно з Постановою КМУ № 684 від 13.09.2017 р. відноситься до категорії «дитина не охоплена навчанням».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав та пояснив суду, що дійсно син не ходив на навчання після смерті матері. Син отримав стрес. На сьогоднішній день з навчанням все узгоджено, син навчається.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, судом відповідно до ст. 280 КУпАП встановлено, що правопорушення мало місце, а в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, що виключали б адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Вимоги статті 251 КУпАП передбачають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967162 від 14.11.2025 року;

- його письмовими поясненнями, з яких слідує, що даний факт мав місце;

- повідомлення директора Закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Катюжанський професійний коледж» за № 553 від 07.11.2025 року про відсутність ОСОБА_2 на навчанні з 03.09.2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , з яких слідує, що даний факт має місце;

- довідкою-характеристикою з місця проживання ОСОБА_1 ;

- актом обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 13.11.2025 року, з яких слідує, що умови проживання в будинку АДРЕСА_1 відмінні, в будинку тепло, чисто, їжа в повному обсязі, зауваження відсутні.

.

Таким чином, на підставі досліджених доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, і його вина в цьому доведена.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є незначним, тяжких наслідків від правопорушення не наступило, жодній особі не завдано матеріальної шкоди, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Юрій ТКАЧЕНКО