ПОСТАНОВА

Іменем України

25.12.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковська Л.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

09.07.2025 о 07:33 год. в м. Жмеринка по вул. Я. Мудрого водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес Бенц Віто, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку під відеозапис. По даному факту був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №136994.

Представник ОСОБА_1 адвокат Світлицька З.О. подала клопотання, в якому просила закрити провадження у справі №130/2093/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; у разі відмови у закритті провадження у справі №130/2093/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не застосовувати до ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Зазначила, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита у зв`язку із грубим порушенням процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Так, попри те, що ОСОБА_1 щиро кається у вчиненні адміністративного правопорушення, його вчинення можна було б уникнути, якби йому було належним чином роз`яснено його права та обов`язки, зокрема, право скористатися послугами адвоката під час складення адміністративних матеріалів, а також того, що оскільки він на момент його зупинки виконував обов`язки військової служби, то його огляд на стан сп`яніння мав проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Так, в матеріалах справи міститься безперервний запис із портативних нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що права та обов`язки ОСОБА_1 не були роз`яснені, як не було роз`яснено і наслідки відмови від проходження огляду на тсан сп`яніння (те. що така відмова карається таким же чином, що і керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), а також те, що під час виконання ним військового обов`язку його огляд на стан сп`яніння може проводитися лише спеціально уповноваженою особою. відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_3 від 13 жовтня 2025 року №949/8873 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , станом на 09.07.2025 вважався таким, що виконує обов`язки військової служби, оскільки відповідно до п. 3 ч. 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 13 вересня 2025 року №663-д ОСОБА_2 дійсно в період з з 24.05.2025 по 31.05.2025, з 03.06.2025 по 10.06.2025, з 15.06.2025 по 25.06.2025, з 04.07.2025 по 11.07.2025 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Іллінівській ТГр Краматорського району Донецької області, Костянтинівській ТГр Краматорського району Донецької області. Так, станом на 09.07.2025 (дата складення протоколу про адміністративне правопорушення) ОСОБА_1 відносився до військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби, а також таких, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права. Так, ОСОБА_1 відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 30.04.2025 №122 солдата ОСОБА_3 , оператора відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_3 , призначено на посаду ВОДІЄМ-ЕЛЕКТРИКОМ ВЗВОДУ УДАРНИХ БЕЗПІЛОТНИХ АВІАЦІЙНИХ КОМПЛЕКСІВ РОТИ УДАРНИХ БЕЗПІЛОТНИХ АВІАЦІЙНИХ КОМПЛЕКСІВ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_3 , шпк солдат, ВОС- 790058А. Також, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_3 від 13 жовтня 2025 року №949/8873 військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 виконує обов`язки військової служби за посадою «водій електрик», в тому числі виконує бойові накази та бойові розпорядження в зоні бойових дій під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України , а тому позбавлення ОСОБА_4 права керування транспортним засобом унеможливить виконання ним військового обов`язку. З урахуванням особи винного суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, оскільки виконання ОСОБА_1 військового обов`язку під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України напряму пов`язане із водінням транспортним засобом, а позбавлення його права керування транспортним засобом строком на 1 рік буде підставою неможливості виконання ним військових обов`язків за посадою, виконання яких є нагальною потребою в умовах воєнного стану. Тож застосування до нього покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами створить надмірний тягар покарання як для нього, так і негативні наслідки для держави та народу України. Крім того, діяння ОСОБА_1 не спричинило тяжких наслідків, будь-яких ушкоджень майна чи здоров`я, правопорушення ним було вчинено вперше, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Таким чином, в разі відмови у закритті провадження у зв`язку із порушенням працівниками поліції порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, вважаємо, що до ОСОБА_1 може бути застосоване покарання нижче найнижчої межі санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є його щире розкаяння та те, що від дій ОСОБА_1 ніхто не постраждав.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Виходячи з вищевказаного, хоча у КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, проте, діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. Таким чином при розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності слід застосувати аналогію права.

Отже, з урахуванням особи винного представник просить суд призначити ОСОБА_1 штраф нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 130 КУпАП, без призначення обов`язкового додаткового стягнення позбавлення права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В ст. 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Так керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Суд приймає доводи захисника Світлицької З.О., щодо обставин як пом`якшують відповідальність особи ОСОБА_1 однак в даному конкретному випадку не існує підстав для застосування стягнення нижче від нижчої межі та аналогії права, оскільки нормами КУпАП таке не передбачено, та при вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП застосовується лише стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, що є суспільно небезпечним, особу правопорушника, вчиненого ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ступінь його вини, а також те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 605,60 гривні.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и л а :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ухвалення Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яка притягнена до адміністративної відповідальності, до Вінницького апеляційного суду області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя