Справа № 505/4378/25
Провадження № 3/505/2139/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.12.2025 р. суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Павловська Г.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

- за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

30 листопада 2025 року о 01 годині 16 хвилин по вул. Соборна, 127 в м. Подільськ, Одеської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot 307, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився, зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу «Драгер» ARLJ-0453 (тест № 1410 від 30 листопада 2025 року, результат 2,38%), чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 30 листопада 2025 року о 01 годині 16 хвилин по вул. Соборна, 127 в м. Подільськ, Одеської області водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Peugeot 307, д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинення транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольорів та гучномовця, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ОСОБА_1 вину за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав. Пояснив, що 29 листопада 2025 року біля 22 години випив близько 2 л. горілки та по вул. Соборна, 127 в м. Подільськ, Одеської області керував автомобілем Peugeot 307, в стані алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції. На вимогу поліцейський зупинитись не одразу відреагував, оскільки не почув.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та вивчивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 527586 від 30 листопада 2025 року, протокол про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 527606 від 30 листопада 2025 року, чек «Драгер» від 30 листопада 2025 року (результат 2,38%), реєстрацію №250035813 від 30 листопада 2025 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 листопада 2025 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , копію наказу «Про затвердження змін до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 808 від 05 листопада 2021 року, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№ 6249840 від 30 листопада 2025 року, DVD диск накопичувач, роздруківку ІІПС «Цунамі»», суддя прийшла до наступного.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Зокрема, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішення ЄС від 11 липня 2013 року у справі «Вєрєнцов проти України»).

Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суддя прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшла висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідно визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 ч КУпАП та притягнути його до відповідальності у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, призначивши відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених.

Відповідно до ст.ст. 34,35 КУпАП обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

З довідки ГСЦ МВС від 30 листопада 2025 року вбачається, що посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстровано.

Санкцією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 такого права не набув.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б врегульовувала дане питання, зокрема випадок призначення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом особі, яка такого спеціального права не мала.

Проте, вказана прогалина у праві вже була предметом розгляду в рамках найбільш близької галузі - кримінального права. Отже, оскільки положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення даного питання, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії права.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого у постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 санкції відповідно до частини зазначеної статті у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст.ст. 221, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Реквізити для слати штрафу: ГУК в Одеській області /м.Подільськ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526, банк отримувача: Казначейство України, номер рахунку (IBAN) UA0015001.

Реквізити для слати судового збору: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UА0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У графі «призначення платежу» платником повинно бути вказано: судовий збір, його ПІБ, ідентифікаційний номер, номер справи.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, слід негайно подати (надіслати) до суду.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суддя Г.В. Павловська