Провадження №3/461/3573/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., при секретарі судового засідання Штогрині В.-Н.Л., з участю представника митниці Лубоцького Б.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби, про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження Донецька область, місце проживания АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 виданий 22.09.2025 органом ДМС України № 1455,

за ч. 3 ст. 471 Митного Кодексу України, -

в с т а н о в и в:

22.10.2025р., близько 10:00 год., гр. ОСОБА_1 прямуючи з України в Республіку Польща через пункт пропуску «Рава-Руська Хребение» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці транспортним засобом марки «ВАЗ» р.н. НОМЕР_2 , разом з пасажиркою гр. ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_3 ), обрав формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим заявив про відсутність у нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони або обмеження.

Під час проведення повного митного огляду вказаного автомобіля, серед особистих речей гр. ОСОБА_1 , без ознак приховування було виявлено ікону «Богородиця з дитям», виконану на дерев`яній основі без обрамлення, орієнтовним розміром 295х225 мм., (Ікона має потертості і втрати фарбового шару).

У своєму поясненні, наданому 22.10.2025 гр. ОСОБА_1 , зазначив, що виявлена ікона належить йому.

Згідно висновку первинної державної експертизи культурних цінностей № 487 від 06.11.2025 проведеної Волинським краєзнавчим музеєм, виявлена і тимчасово вилучена у гр. ОСОБА_1 ікона «Богородиця з дитям», виконану на дерев`яній основі без обрамлення, орієнтовним розміром 295х225 мм., є оригінальним твором сакрального мистецтва і має історико-культурну цінність.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи під підпис у протоколі.

Відповідно до ч. 4 ст.526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

У рішеннях Європейського суду з прав людини зазначається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» передбачено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Представник Львівськоїмитниці в судовому засіданні просив ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України та застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 471 МК України.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 471 МК України, недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами - тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Згідно з приміткою ст. 471 МК України, недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор")".

Згідно з ч.5 ст. 366 МК України, обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 6 статті 366 Митного кодексу України громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 6 статті 372 Митного кодексу України, тимчасове вивезення (пересилання) громадянами-резидентами за межі митної території України культурних цінностей здійснюється з поданням відповідних документів. які підтверджують право вивезення за межі митної території України культурних цінностей та дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо тимчасового вивезення таких товарів за межі митної території України.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 №1068-XIV передбачає, що контроль за вивезенням, ввезенням і поверненням культурних цінностей здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей.

Статтею 21 Закону передбачено, що культурні цінності, що ввозяться в Україну, підлягають реєстрації в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері ввезення, вивезення та повернення культурних цінностей, Міністерством юстиції України разом з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 1.6. «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 №258, вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України.

Жодних документів, які б підтверджували факт придбання, походження, а також документи, які були б підставою для пропуску вказаного твору мистецтва через митний кордон України, ОСОБА_1 не надав.

Факт митного правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил; копією контрольного талону; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; висновком первинної державної експертизи культурних цінностей № 487 від 06.11.2025; описом предметів; службовою та доповідною записками.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні митного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення за межі митної території України та які переміщуються громадянами.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, обставин справи, суд приходить до висновку, що до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, необхідно застосувати стягнення у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст.471 МК України.

Товари, що були безпосереднім предметом правопорушення і переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України - підлягають конфіскації в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст.40-1КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід стягнути в користь ДСА України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч.1 ст.519 МК України та розрахунку витрат на зберігання на складі митниці, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід стягнути суму витрат за зберігання товарів в розмірі 34,26 грн.

Керуючись ст.471 МК України, ст.ст.40-1, 283 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №1538/UA209000/2025 від 22.10.2025 р. товар - конфіскувати в дохід держави та передати Волинському краєзнавчому музею.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару на складі митниці у розмірі 34,26 грн.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є. Радченко