Справа №: 297/4048/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Гал Л. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України,

за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 012684Е, 29 листопада 2025 року о 09:30 год. прикордонним нарядом «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка» під час проходження прикордонного контролю на напрямку «В`їзд» з території Угорщини в Україну була виявлена особа, яка надала на паспорт громадянки Республіки Італія для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час здійснення співбесіди було встановлено, що вищезазначена особа с громадянкою України. Під час перетинання державного кордону громадянка України ОСОБА_1 порушила вимоги ст. ст. 2.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, а саме здійснила спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів., тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 1 КУпАП

22 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Чудак В.Д. подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, згідно якого зазначив, що ОСОБА_1 звинувачується в тому, що вона, як громадянка України, при в`їзді в Україну пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянки Республіки Італія, при цьому не вказуючи ні серію, ні номер цього паспорту та ким він виданий та не надаючи жодних доказів, які давали б підстави піддати сумніву належність цього паспорту саме ОСОБА_1 .

У матеріалах справи відсутні будь-які дані, які підтверджують, що вищевказаний паспорт громадянки Італії для виїзду за кордон, який 29 листопада 2025 року ОСОБА_1 пред`явила у пункті пропуску «ВПС Лужанка під час перетинання державного кордону України з території Угорщини в Україну є підробленим документом чи таким, що містить недостовірні відомості про особу. Паспорт громадянки Республіки Італія для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_1 дійсний з 08 січня 2020 року по 07 січня 2030 року. Згідно наявних в даному паспорті штампів про в`їзд-виїзд в Україну та з України ОСОБА_1 в`їжджала та виїжджала з України саме за паспортом громадянки Республіки Італія для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) серії НОМЕР_1 як через автомобільні пункти пропуску, так і через аеропорт Бориспіль протягом 2021- 2025 років і ніхто їй з цього приводу жодного разу не зробив будь-якого зауваження, що свідчить про те, що 29 листопада 2025 року ОСОБА_1 пред`явила у пункті пропуску ВПС ОСОБА_5 під час перетинання державного кордону в Україну з території Угорщини на паспортний контроль вищевказаний паспорт громадянки Італії для виїзду за кордон, який є офіційним документом, достовірність якого не оспорюється і який надає певні права.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в провину ОСОБА_1 ставиться пред`явлення нею на паспортний контроль паспорта громадянки Італії та наявність закордонного паспорту громадянки України, який втратив свою чинність. Однак протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на те, які саме відомості про ОСОБА_1 в її паспортах є недостовірними. Фактично, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за множинне громадянство, що не передбачено діючим законодавством.

А відтак, паспорт громадянки Італії для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданий 08.01.2020 року уповноваженим органом Італії не є невідповідним документом, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 012684Е.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні дані про умисність дій ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явилася, при цьому, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі.

Отже, за наявності письмової заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та перевіривши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 012684Е від 29.11.2025 року, витяг-інформацію про особу ОСОБА_1 з ДМСУ, копію паспорта громадянки Республіки Італії для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , письмові пояснення ОСОБА_1 , клопотання захисника Чудак В.Д., приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Так, згідно статті 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Відповідно до ст. 3 даного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Із долучених документів до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянкою Республіки Італії, у неї є паспорт громадянки Республіки Італії для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, згідно витягу-інформації про особу з ДМСУ, ОСОБА_1 має паспорт громадянки України НОМЕР_2 , виданий Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області.

Тобто, ОСОБА_1 має подвійне громадянство.

Слід зазначити, що тлумачення громадянства із запереченнями його множинності суперечить принципам Європейської Конвенції «Про громадянство» від 06.11.1997 (ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006), а набула чинності ця Конвенція для нашої країни 1 квітня 2007 року, згідно якої громадянство означає правовий зв`язок між особою та державою без зазначення етнічного походження особи. «Множинне громадянство» означає одночасну належність особи до громадянства двох або більше держав.

Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, в ст. 17 Конвенції, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави-учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Кожна держава визначає у своєму законодавстві хто є її громадянами. Це законодавство визнається іншими державами тільки за умови його відповідності чинним міжнародним конвенціям, міжнародному звичаєвому праву та принципам права, які є загальновизнаними стосовно громадянства.

Законом України «Про громадянство», зокрема ст. 2 передбачається, що законодавство України про громадянство ґрунтується зокрема на принцип і єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

При цьому, в Україні на даний час відсутня будь-яка відповідальність (ні кримінальна, ні адміністративна) за набуття громадянства іншої держави та за неповідомлення про це відповідні органи державної влади.

Отже, якщо громадянин України набув громадянство іншої держави, то не позбавляється при цьому українського громадянства і в правовідносинах з Україною надалі залишається лише як громадянин України.

Тобто, фактично в Україні діє єдине громадянство, але немає відповідних положень, які напряму забороняли би множинне громадянство.

Чинне законодавство України, частиною якого є міжнародно-правові акти, згоді на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, прямо передбачає можливість існування випадків множинного громадянства.

У зв`язку з наведеним, проаналізувавши наведені норми, у розумінні ст. 17 Європейської Конвенції «Про громадянство», вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки вона не порушувала вимоги ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України» та мала право використовувати дійсний закордонний паспорт громадянки Республіки Італії для перетину кордону.

На підставі наведеного, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п. 1 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області.

Суддя: Лайош ГАЛ