П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з батальйону №1 полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 478860 від 10.10.2025 року: 09.10.2025 року о 23 год. 31 хв. в м. Біла Церква, мкрн. Гайок, 172/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dodge Journey» з н.з. НОМЕР_4 , та під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме паркан прибудинкової території, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а також було пошкоджено паркан прибудинкової територіх, внаслідок чого були завдані матеріальні збитки.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Пакало А.В. під час розгляду справи не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , зазначаючи, що останній являється військовослужбовцем, а тому не має можливості прибути до суду.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю, тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Пакало А.В. вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення заперечив та просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, адвокат Пакало А.В. вказав, що ОСОБА_1 не є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення, оскільки останній не керував транспортним засобом, а знаходився поблизу автомобіля, тому поліцейські помилково вважали, що ОСОБА_1 був водієм. При цьому захисник звернув увагу суду, що керував транспортним засобом батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 про що ОСОБА_2 зазначав поліцейським, проте його пояснення були проігноровані працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 09.10.2025 близько 23 години до нього зателефонував його син - ОСОБА_1 , який попросив забрати його з друзями та завезти додому, оскільки ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, тому ОСОБА_2 погодився на прохання. ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля, належного його сину та приїхав до будинку їхнього проживання. ОСОБА_2 зазначив, що він погано вміє керувати автомобілями з автоматичною коробкою передач, а в автомобілі сина « ОСОБА_3 » саме автоматична коробка передач. ОСОБА_2 пояснив, що зупинившись біля будинку, він заплутався в перемиканні передач, тому автомобіль почав рухатись заднім ходом, внаслідок чого ОСОБА_2 здійснив незначний наїзд на паркан, після чого ОСОБА_2 припаркував автомобіль та прийняв рішення зайти додому, аби взяти грошові кошти, аби одразу відшкодувати сусіду збитки за пошкодження паркану. Коши ОСОБА_2 повернувся до автомобіля, на місці події вже перебували працівники поліції, котрі сперечались з його сином. ОСОБА_2 зазначав поліцейським, що саме він керував автомобілем та здійснив наїзд на паркан, однак працівники поліції ігнорували ОСОБА_2 та безпідставно звинувачували в здійсненні ДТП його сина.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що того дня почув удар надворі, тому одягнувшись, вийшов з будинку аби подивитись що сталось. Вийшовши надвір, ОСОБА_4 побачив незначні пошкодження його паркану та біля паркану стояв ОСОБА_1 , який перебував у сильному алкогольному сп`янінні. ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_1 , що сталось, однак ОСОБА_1 почав незрозумілий конфлікт з ОСОБА_4 , тому останній пішов додому та викликав працівників поліції. ОСОБА_4 зазначив суду, що він не бачив, щоб ОСОБА_1 керував автомобілем, а у той момент припустив, що ОСОБА_1 був водієм та здійснив зіткнення з парканом, оскільки він знаходився біля паркану. Вийшовши знову надвір, ОСОБА_4 побачив працівників поліції котрі спілкувались з ОСОБА_1 та на місці також перебував батько ОСОБА_1 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначив, що в дійсності не знає хто керував автомобілем, оскільки автомобіль знаходився через дорогу тому ОСОБА_4 не бачив, що у автомобілі перебували й інші особи, тому свідок ОСОБА_4 не виключає, що в дійсності ДТП міг здійснити батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , оскільки останній також перебував біля автомобіля, коли приїхали поліцейські.

Поліцейський полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ОСОБА_5 пояснив суду, що того вечора було отримано виклик, що водій у стані алкогольного сп`яніння здійснив дорожньо-транспортну пригоду. Прибувши на місце події, на місці події знаходився заявник ОСОБА_4 , який вважав, що водієм, який здійснив ДТП був ОСОБА_1 , тому працівники поліції також сприйняли ОСОБА_1 за правопорушника, оскільки вважали, що заявник ОСОБА_4 був свідком події та бачив, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. ОСОБА_5 підтвердив суду, що ОСОБА_2 повідомляв, що він керував автомобілем та здійснив наїзд на паркан, однак ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , та вважаючи що ОСОБА_4 бачив факт керування автомобілем ОСОБА_1 , тому такі доводи ОСОБА_2 поліцейські ігнорували.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Пакало А.В., свідка ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , поліцейського Перфілова К.Є., дослідивши клопотання адвоката Пакало А.В. про закриття провадження з додатками, а також докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 478860 від 10.10.2025, схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_4 від 09.10.2025, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 478839 від 10.10.2025, копію направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.10.2025, копію акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів, копію постанови серії ЕНА № 5902607 від 10.10.2025, копію рапорт від 09.10.2025, відеозаписи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суддя зазначає, що за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 478860 від 10.10.2025, суб`єктом правопорушення за ст.124 КУпАП являється особа, котра була водієм транспортного засобу та безпосередньо здійснювала рух, керуючи транспортним засобом, допустила порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна а тому матеріали справи повинні містити зокрема й докази на підтвердження факту керування транспортним засобом.

Пояснення сторони захисту заперечують обставини вказані у протоколі, зокрема факт керування 09.10.2025 о 23 год. 31 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом.

З дослідженого судом відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження вбачається, що з даного відеозапису неможливо встановити особу водія автомобіля, більш того неможливо ідентифікувати й сам транспортний засіб, який здійснив наїзд на паркан, проте під час розгляду справи учасники не оспорювали той факт, що на даному відеозаписі зафіксований автомобіль «Dodge Journey» з н.з. НОМЕР_4 .

Суддя також зазначає, що з відеозаписів з нагрудного відеореєстратора працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 наполегливо заперечував факт керування автомобілем. Крім цього на відеозаписах відображено, що ОСОБА_2 неодноразово вказував працівникам поліції, що саме він керував транспортним засобом «Dodge Journey» з н.з. НОМЕР_4 та здійснив дорожньо-транспортну пригоду.

Поліцейський ОСОБА_5 суду вказав, що особу ОСОБА_1 було сприйнято за водія автомобіля та правопорушника, оскільки свідок ОСОБА_4 зазначав на ОСОБА_1 , як на водія автомобіля. При цьому поліцейський Перфілов К.Є. підтвердив суду ті обставини, що на місці події також перебував батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який дійсно повідомляв, що саме він був водієм та здійснив ДТП.

Свідок ОСОБА_4 також вказав суду, що не виключає того факту, що автомобілем дійсно міг керувати ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_4 не був очевидцем ДТП та не міг бачити осіб, які знаходились в автомобілі та хто в дійсності керував транспортним засобом та здійснив наїзд на паркан. Припущення ОСОБА_4 , що ОСОБА_1 був винуватцем ДТП базувались виключно на тому, що ОСОБА_1 стояв біля паркану та почав конфлікт з ОСОБА_4 .

Таким чином суддя констатує, що наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом 09.10.2025 о 23 год. 31 хв. ОСОБА_1 та здійснення ним дорожньо-транспортної пригоди, та спростування пояснень сторони захисту та ОСОБА_2 .

При цьому, суддя також зауважує, що у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Європейський суду з прав людини притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.124 КУпАП відносно нього слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.124, ст.221, ст.247, ст. 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь