Справа № 147/2426/25
Провадження № 3/147/1194/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Почкіна Оксана Миколаївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 посвідчення офіцера НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

за ч. 2 ст.172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Начальник групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст. 11,16,58,59,111,112 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, п.п. 5,6 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерство оборони України, затвердженої наказом міністерства оборони України №280 від 15.09.2022, своїх функціональних обов`язків, не забезпечив належного обліку особового складу в підрозділі, не знав чисельність (наявність відсутність) особового складу за списком, не звіряв один раз на місяць дані ротного обліку особового складу з обліковими даними військової частини та, як наслідок за період відсутності без поважних причин на службі солдату ОСОБА_2 , незаконно нараховано та виплачено грошове забезпечення з 01.06.2025 по 30.06.2025 що складає 20276,32, в умовах воєнного стану.

Відповідно до витягу з наказу КВОК «Південь від 15.05.2025 №197 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначено на посаду начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 . До фунціональних обов`язків старшого лейтенанта ОСОБА_1 серед іншого входить: знати вимоги чинного законодавства, накази. Положення, постанови, інструкції та інші керівні документи щодо організації, ведення та обліку особового складу, зобов`язаний вести облік особового складу, перевіряти в підрозділах частин стан обліку особового складу, здійснювати контроль за своєчасністю прибуття особового складу до військових частин з відпусток, лікувальних закладів, відряджень.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

Неправомірні дії солдата ОСОБА_1 передбачені ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки адміністративне правопорушення вчинив в умовах особливого періоду, оскільки відповідно до ст.1 ЗУ «Про оборону України», з моменту введення в дію Указу президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 в Україні діє особливий період. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України про «Правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду справи, шляхом сповіщення за номером телефону НОМЕР_4 , який зазначено в заяві на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень, зокрема скеровувалася судова повістка в електронному вигляді через SMS-повідомлення, яку порушник отримав. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій він просить суд розглядати справу без його участі..

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відомо про розгляд справи судом, він скористався своїми процесуальними правами та повідомив суд про розгляд справи без його участі.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, щодо якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, а також на строки розгляду даної категорії справи про адміністративне правопорушення (ст. 277 КУпАП), вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.172-15 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинених в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч.1 ст. 172-15 КУпАП адміністративно караними є дії, які полягають в недбалому ставлення військової службової особи до військової служби.

Під час проходження військової служби, згідно з вимогами ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції, України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, утримуватися від негідних вчинків та стримувати інших від їх вчинення, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; и та охорони правопорядку.

Відповідно п.п. 2-4 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Мінністерство оборони України, затвердженої наказом міністерства оборони України №280 від 15.09.2022, основними завданнями обліку особового складу є:

1) документальне відображення проходження військової служби військовослужбовцями та трудової діяльності працівниками Збройних Сил та Держспецтрансслужби;

2) ведення довідкової роботи з питань проходження військової служби (трудової діяльності) особового складу та з питань розшуку військовослужбовців;

3) забезпечення командування даними про штатну та спискову чисельність особового складу органів військового управління та органу управління Держспецтрансслужби, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій (далі - орган управління, військова частина, установа) для прийняття рішень щодо їх комплектування, матеріально-технічного забезпечення, підготовки в них резервів і відновлення втрат, а також довідковими відомостями стосовно особового складу, необхідними для прийняття обґрунтованих рішень щодо його подальшого службового використання;

4) створення, ведення, поповнення і систематизація бази даних стосовно особового складу;

5) сповіщення членів сім`ї або близьких родичів військовослужбовців чи працівників, які померли (загинули), зникли безвісти, у тому числі зниклих безвісти за особливих обставин (далі - зникли безвісти), захоплені в полон або заручником, інтерновані в нейтральній державі про місце, дату, причину (обставини) його смерті (загибелі), зникнення безвісти, захоплення в полон або заручником, інтернування, видача документів, необхідних для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг, установлених законодавством.

Облік особового складу повинен бути безперервним, своєчасним і повним, вестися постійно за будь-яких умов діяльності військ (сил) відповідно до вимог цієї Інструкції, достовірно відображати існуючу штатну і спискову чисельність особового складу, а також кількісні і якісні зміни, що відбуваються як в цілому щодо особового складу, так і персонально стосовно кожного військовослужбовця або працівника.

Облік працівників ведеться з урахуванням вимог законодавства України.

Облік особового складу організовується і ведеться на підставі штатів (штатних розписів), наказів відповідних командувачів, командирів та начальників (далі - командир (начальник)) органів управління, військових частин, установ, у тому числі наказів по особовому складу, наказів по стройовій частині та інших документів з обліку особового складу.

Судом установлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року №2102ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який було неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України від 20 жовтня 2025 року № 793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», про часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (з відповідними змінами), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року на 90 діб.

Відтак, в Україні діє воєнний стан.

З матеріалів справи вбачається, що вина порушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП повністю доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення та підтверджується наступними матеріалами справ про адміністративне правопорушення:

-протоколом про адміністративне правопорушення №ОДВ/717 від 12.12.2025, з якого вбачається, що начальник групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст. 11,16,58,59,111,112 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, п.п. 5,6 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом міністерства оборони України №280 від 15.09.2022, своїх функціональних обов`язків, не забезпечив належного обліку особового складу в підрозділі, не знав чисельність (наявність відсутність) особового складу за списком, не звіряв один раз на місяць дані ротного обліку особового складу з обліковими даними військової частини та, як наслідок за період відсутності без поважних причин на службі солдату ОСОБА_2 , незаконно нараховано та виплачено грошове забезпечення з 01.06.2025 по 30.06.2025 що складає 20276,32, в умовах воєнного стану.

- наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 17.06.2025 №171, згідно якого лейтенант ОСОБА_1 , призначений наказом КВОК «Південь від 15.05.2025 №197 на посаду начальника групи персоналу військової частини НОМЕР_1 , приступив до виконання посадових обов`язків;

- Функціональними обов`язками старшого помічника начальника штабу з кадрів стройової частини військової частини НОМЕР_1 , затвердженими командиром військової частини НОМЕР_1 від 25.12.2024 року.

-витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2025 №106, з якого вбачається, що ОСОБА_2 вибув на лікування до КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради»;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2025 №131 солдата ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та який з 10.05.2025 посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2025 №4058 "Про внесення змін до наказу від 01.07.2025 №3916 "Про преміювання військовослужбовців за червень", про призначення преміювання солдату ОСОБА_2

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2025 №314, за змістом якого вбачається, що солдат ОСОБА_2 вважається таким , що самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , в зв`язку з чим призупинено грошове, речове та інші види забезпечення;

-доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 командиру військової частини НОМЕР_5 , керівнику Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, керівнику територіального управління ДБР від 05.11.2025 про факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 , який після завершення лікування не повернувся до базового табору військової частини НОМЕР_1

- рапортом командира роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 про те, що солдат ОСОБА_2 , після завершення лікування не повернувся до базового табору військової частини НОМЕР_1 :

- повідомлення начальника Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, з якого вбачається, що солдат ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради`з 15.04.2025 по 06.05.2025, переведений у КНП «хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги для продовження лікування, однак до вказаного закладу не з`явився;

- інформаційним листом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2025 № 77166, з якого вбачається,що ОСОБА_2 отримував грошове забезпечення з 10.05.2025 по липень 2025 рокуу повному обсязі, а також за вересень не в повному обсязі, в зв`язку з відсутністю рапорту про преміювання;

- інформаційної довідки про нараховане грошове забезпечення та інші одноразові виплати солдату ОСОБА_2 за проходжененя служби в військовій частині НОМЕР_1 з 10.05.2025 по 04.11.2025

-рапортом начальника групи персоналу військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 21.07.2025 з проханням видання наказу та виплати премій особовому складу військової частини НОМЕР_1 в тому числі і ОСОБА_2 ;

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтвердив, що до його фунціональних обов`язків серед іншого входить знати вимоги чинного законодавства, накази. Положення, постанови, інструкції та інші керівні документи щодо організації, ведення та обліку особового складу, зобов`язаний вести облік особового складу, перевіряти в підрозділах частин стан обліку особового складу, здійснювати контроль за своєчасністю прибуття особового складу до військових частин з відпусток, лікувальних закладів, відряджень. Однак, в зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків допустив, що за час ухилення від виконання обов`язків військової служби солдата ОСОБА_2 , йому було безпідставно нараховано та виплачене грошове забезпечення у розмірі 20276,32 грн. за період з 01.06.2025 по 30.06.2025

Досліджені та оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним вказаного порушення.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Проте, згідно з п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем та в день вчинення адміністративного правопорушення перебував на службі (тобто під час виконання службових обов`язків), керуючись ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», вважаю, що він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 34,35, 172-20, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто у розмірі 34000 грн (тридцять чотири тисячі гривень).

У випадку добровільної сплати штрафу в строк визначений ч.1 ст. 307 КУпАП платіжний документ надати Тростянецькому районному суду Вінницької області (вул. Соборна, 21, с-ще Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.М. Почкіна