Провадження № 3/204/2537/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Безрук Т.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відомості РНОКПП невідомі,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №473391 від 04.10.2025, 04 жовтня 2025 року близько 16:00 в м. Дніпро по вул. Криворізька, 1, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди для руху не вжила заходів аж до повної зупинки транспортного засобу внаслідок чого здійснила зіткнення з парканом. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Відповідно до протоколу серії ЕПР 1 № 473357 від 04.10.2025, 04 жовтня 2025 року близько 16:00 в м. Дніпро по вул. Криворізька, 1, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на бодікамери поліцейських. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила суду, що 04.10.2025 вони з чоловіком ОСОБА_2 виїхали з дому у справах. Вона в автомобілі знаходилась у якості пасажира, чоловік був за кермом. Під час руху, в районі прохідної заводу «ім. О.М. Макарова» вони потрапили в аварію, що саме сталося сказати не може, оскільки під час руху, вона передивлялася стрічку в одній з соціальних мереж в телефоні. Після ДТП вони з чоловіком вийшли з машини, до них підійшов незнайомий чоловік, який сказав, що він волонтер та запропонував викликати поліцію. Також після ДТП до них підходив сусід ОСОБА_3 , який пропонував допомогу, однак, вони з чоловіком відмовилися та викликали евакуатор. Коли приїхали працівники поліції, у зв`язку з тим, що її чоловік був у розшуку в одному з ТЦК та РЦ, оскільки вона переживала за можливі негативні наслідки для чоловіка, ОСОБА_1 сказала, що автомобілем керувала вона, хоча насправді це було не так.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є його сусідами. Приблизно у жовтні 2025 року після 15:30, більш точно дату та час не пам`ятає, він на своєму автомобілі повертався з магазину додому. По дорозі, проїжджаючи повз прохідну заводу «ім. О.М. Макарова», побачив автомобіль, який потрапив у ДТП, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 . ОСОБА_3 зупинився, підійшов до автомобіля, біля якого стояли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Підійшовши до ОСОБА_2 , він запитав, що сталося та запропонував допомогу. ОСОБА_2 сказав, що машину занесло, він не впорався з керуванням та сталося ДТП, від допомоги відмовився.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 04.10.2025 приблизно після 15:30, точний час не пам`ятає, він керуючи автомобілем «Renault Megane»,рухався по вул.Робоча. Проїжджаючи перехрестя вул. Робоча та вул. Криворізька, хотів встигнути перетнути перехрестя на дозволяючий сигнал, однак, спрацювало АБС, він не впорався з керуванням, у зв`язку з чим сталося ДТП. У цей час в автомобілі знаходилася дружина ОСОБА_1 , яка не постраждала. Після ДТП вони з дружиною вийшли з автомобіля. Коли вони перебували біля автомобіля, до нього підійшов сусід ОСОБА_3 , запитав, чи потрібна допомога, на що він відмовився. Коли на місце ДТП приїхали працівники поліції дружина сказала, що вона була за кермом автомобіля, оскільки він був у розшуку в одному з ТЦК та РЦ.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків, дослідивши докази, долучені до справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У матеріалах справи, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП долучено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 473391 від 04.10.2025; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 473357 від 04.10.2025; схема місця ДТП від 04.10.2025 до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 473391; письмові пояснення ОСОБА_1 ; рапорт інспектора УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого під час відпрацювання попереднього виклику ДТП без травмованих, учасниця подій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , не впоралась з керуванням на перехресті вул. Робоча та вул. Криворізька та здійснила наїзд на паркан. Під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, порушення мови та запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння відмовилась. Водія відсторонено від керування транспортним засобом; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, о знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого 04.10.2025 о 16:00 ОСОБА_1 направлена для огляду, у зв`язку виявленими ознаками сп`яніння: порушення мови, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота; відеозапис з нагрудних камер поліцейських, яким зафіксовано факт ДТП, а саме зіткнення транспортного засобу «Renault Megane» з парканом, що мало місце за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 1. На місці ДТП перебували чоловік та жінка ОСОБА_1 . ОСОБА_1 перебувала неподалік автомобіля, сиділа на бордюрі. На питання поліцейських ОСОБА_1 сказала, що вона керувала автомобілем, трапилось ДТП. Далі відеозаписом зафіксовано процедура оформлення адміністративних матеріалів та складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи покази ОСОБА_1 у судовому засіданні, яка керування транспортним засобом заперечувала у взаємозв`язку з дослідженими судом доказами, а саме показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , письмовими доказами у справі, слід вказати таке.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, характеризується діями, спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У рішенні ВС/КАС від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а, зроблено висновок, що під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Однак, згідно наданих суду доказів, які досліджені в судовому засіданні не встановлено виконання ОСОБА_1 04.10.2025 о 16:00 функцій водія транспортного засобу «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , тобто не встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом.

Досліджені судом докази, зокрема, схема місця ДТП, направлення на огляд водія транспортного засобу, не є безпосередніми доказами, які доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відповідно порушення нею вимог п. 2.5, п. 12.1 ПДР.

Аналізуючи протоколи про адміністративні правопорушення, слід зазначити, що вони являють собою лише початковий правовий висновок щодо дій особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, при цьому він має узгоджуватись із наявними в матеріалах справи доказами. Сам по собі протокол, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Однак, проаналізувавши складені відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 473357, ЕПР 1 473391, слід вказати, що викладені в них обставини не підтверджені належними доказами у справі, зокрема не підтверджено поза розумним сумнівом, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом.

Оцінюючи письмові пояснення ОСОБА_1 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 473391, то такі пояснення не можуть бути прийняті судом у якості належного та допустимого доказу вини особи у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки визнання нею вини не узгоджується із сукупністю доказів, які містяться у справі, саме лише визнання нею вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, не є беззаперечним, належним, допустимим та переконливим доказом для встановлення її винною.

Оцінюючи наданий суду рапорт інспектора поліції, слід зазначити, що в розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №489/4827/16а свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. При цьому, слід зазначити, що вказівка працівника поліції у рапорті про те, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , не знайшла свого підтвердження, не може свідчити про зворотне, за відсутності інших належних допустимих доказів, які б спростували пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 наданими ними в судовому засіданні. Також, слід вказати, що відеозаписом з місця події ДТП не встановлено об`єктивних ознак керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Отже, вказане за відсутності у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, свідчить про те, що наданими суду доказами не підтверджено керування останньою транспортним засобом та відповідно порушення нею правил дорожнього руху.

Вищевикладене дає підстави дійти висновку, що, всупереч положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, працівники поліції не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в її діях складу даних адміністративних правопорушень, оскільки відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124,ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 213,221,п.1ст.247,248, 249, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя Т.В. Безрук