ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/751/25 Головуючий 1 інстанції: Вельможна І.В.
Провадження №33/818/1337/25 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.2 ст.130, ч.5 ст.126, ч.1 ст.122-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Браславської О.А. на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 10 липня 2025 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Також провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.5 ст.126 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення в порядку п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 21 лютого 2025 року о 22-54 годині ОСОБА_1 в м.Зміїв Чугуївського району Харківської області, вул.Нова, 14, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі охорони здоров`я відмовився. Правопорушення вчинене повторно протягом року протокол серії ААД№13262 від 22 лютого 2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП, постанова суду від 05 червня 2024 року, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

21 лютого 2025 року о 22-54 годині ОСОБА_1 в м.Зміїв Чугуївського району Харківської області, вул.Нова, 14, здійснював рух на транспортному засобі «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому 05 червня 2024 року рішенням Зміївського районного суду по справі №621/739/24, був позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік. Правопорушення вчинено повторно протягом року, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП постановою серії ЕНА №3312007 від 21 жовтня 2024 року, чим порушив п.2.1а Правил дорожнього руху України.

21 лютого 2025 року о 22-54 годині ОСОБА_1 в м.Зміїв Чугуївського району Харківської області, вул.Нова, 14, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, чим порушив п.п.2.4, 8.9б Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Браславська О.А. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за відсутності ОСОБА_1 . Вказала, що огляд ОСОБА_1 як військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисник Браславська О.А., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися. Захисник Браславська О.А. в апеляційній скарзі просила розглянути справу про адміністративне правопорушення без участі її та ОСОБА_1 , а тому апеляційний розгляд відбувся за їх відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Враховуючи, що з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.122-2 КУпАП, пройшов передбачений ч.2 ст.38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції встановив, що фактичні обставини адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.122-2 КУпАП за протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №254189 та серії ЕПР1 №254199 від 23 лютого 2025 року, захисником ОСОБА_2 не оскаржуються.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме:

- дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №254208 від 23 лютого 2025 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- копію постанови Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2024 року по справі №621/739/24 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік;

- рапорт поліцейського СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області В.Тульчака;

- дані довідки інспектора САП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області К.Приходько;

- дані відеозаписів з місця події від 21 лютого 2025 року.

Доводи апеляційної скарги захисника Браславської О.А. про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 як військовослужбовця, проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, є необґрунтованими.

Положення ст.266-1 КУпАП регламентують порядок проведення посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Огляд на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, якими можуть бути і військовослужбовці, передбачений спеціальною нормою закона - ст.266 КУпАП, якою повноваження на проведення огляду мають лише поліцейські, а не посадові особи Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій поліцейських при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду.

При цьому в апеляційній скарзі не вказано, яким чином розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 спричинив порушення прав та яких саме, чи вплинув на правильність прийнятого рішення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Браславської О.А. залишити без задоволення, а постанову Зміївського районного суду Харківської області від 10 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня