ПОСТАНОВА

Справа № 137/1798/25

26 грудня 2025 р. 3/137/641/25

с-ще Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ВАД №678620, 09.12.2025 о 08 год 15 хв ОСОБА_1 , будучи на зупинці громадського транспорту в с. Кусиківці, чинив злісну непокору працівникам поліції, яка виражалась у відмові проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що він має перелом руки, в яку встановлено металеву пластину, про що він має відповідну виписку, яку також надав суду. Під час лікування він не має змоги пройти ВЛК та оформити відстрочку від призову, на яку він має право у зв`язку перебуванням у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Однак, 09.12.2025 до нього підійшли працівники поліції разом із представниками ТЦК з метою перевірки документів, на що він пред`явив довідку та пояснив обставини своєї травми. Також намагався їм пояснити ситуацію з правової точки зору, однак останні почали тягнути його до службового поліцейського автомобіля не даючи висловити свою позицію. Запевнив, що жодних дій, які б свідчили про злісну непокору законній вимозі працівників поліції він не вчиняв.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні 23.12.2025 пояснила, що є співмешканкою ОСОБА_1 , 09.12.2025, перебуваючи вдома, почула вигуки зі сторони, куди пішов її чоловік. Коли прибула на місце, побачила як працівники поліції спільно з працівниками ТЦК заштовхують ОСОБА_1 до службового автомобіля. Зауважила, що останній не вчиняв жодних неправомірних, образливих чи інших дій до поліцейських, які б виражались у злісній непокорі.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозицією ст.185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також за вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26 червня 1992 року (зі змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як: перебування працівника поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №678620 від 09.12.2025, складеного щодо ОСОБА_1 , міститься лише загальне формулювання про те, що ОСОБА_1 чинив злісну непокору працівникам поліції, яка виражалась у відмові проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210 КУпАП.

Проте, наявними в матеріалах справи доказами, обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються поза розумним сумнівом.

Зокрема, згідно з долученими до протоколу відеозаписами події, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що йому необхідно проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свою чергу, ОСОБА_1 пред`явив документи, які вважав необхідними для пояснення його ситуації із ТЦК, намагався пояснити ситуацію з правової точки зору, однак його потягнули до службового автомобіля. Після переривання відео ОСОБА_1 перебував у приміщенні, поводив себе спокійно, відповідав на питання поліцейських.

Водночас, відповідно до п.4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В порушення вимог вказаної Інструкції, відеозйомка велася не безперервно. Оглянутий в судовому засіданні відеозапис, складається з фрагментів, що не може судом розцінюватись, як безперервна відеофіксація правопорушення. З наявного відеозапису неможливо встановити усі обставини події, деякі елементи події не зафіксовані.

В цей же час, з долучених до протоколу відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 якогось активного опору працівникам поліції не чинив, пояснював, що він є особою з травмою, яка не дає можливість пройти йому ВЛК, про що надавав відповідну довідку.

На переконання суду, в матеріалах цієї справи немає достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а саме злісної непокори законній вимозі поліцейського.

Пояснення працівників ТЦК та рапорти поліцейських оцінюються судом критично, оскільки не можуть бути єдиними доказами підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На переконання суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62, 129 Конституції України, ст.185, 247, 251, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Верещинська Я. С.