Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/2107/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2025 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В.,

за участі секретаря судового засідання Шимкової Т.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Головатюк Л.А.,

інспектора ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Лангова Р.Р.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із ВнП № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 480348 від 11.10.2025, 11.10.2025 о 15 год 30 хв. в м. Красилів, вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KAWASAKI ZX6R з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП (будучи особою, яка піддавалася протягом року стягненню за аналогічне правопорушення).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що він не керував транспортним засобом, у той день приїхав та поїхав з м.Красилів автобусом. Ішов від зупинки в напрямку школи.

Побачивши мотоцикл KAWASAKI ZX6R, була їдея сфотографуватися біля нього. Далі підійшли працівники поліції, від зустрічі з якими він розхвилювався. Зазначив, що саме працівник поліції запропонував йому сісти на мотоцикл та сказати, що він їхав, і за це можна буде «зняти» йому ч.1 ст.130 КУПАП, за якою він був притягнутий раніше.

Мотоцикл йому не належить, власника мотоцикла він не бачив. Після події пішов пішки далі. У 2022 році загинув його брат, розбившись на мотоциклі. Тому він мотоциклами не керує, та й відповідної категорії «А» у нього немає.

Постановою від 28.11.2025 залучено ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області для участі в якості сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП.

Захисник адвокат Головатюк Л.А. звернула увагу на відсутність факту керування її підзахисним транспортним засобом, факту зупинки. Також вказала про відсутність факту відсторонення особи від керування.

Представник ВнП №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Лангов Р.Р. пояснив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений (за відсутністю шолому), однак у матеріалах відеозапису дійсно не зафіксовано факт керування та зупинки (проте є пояснення особи на відеозаписі щодо керування). Стверджує, що на місці зупинки виявив у водія ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував йому пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, однак водій відмовився. Щодо зазначеного особою твердження про можливість «зняття» попереднього притягнення до відповідальності за ст.130 КУПАП, то таке неможливе.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на таке.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентується ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Згідно з ч.2-3 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частина 2 статті 130 КУпАП визначає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП, огляду на стан сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено у п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого.

Також, у постанові Верховного Суду у справі № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Отже, сам по собі факт перебування у стані алкогольного сп`яніння особи, або відома від огляду на стан сп`яніння, не є визначальним для кваліфікації діяння за ст.130 КУпАП.

Суб`єктом даного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

Отже, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції подано до суду, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення від 11.10.2025;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого огляд не проводився;

- матеріали відеозапису.

Із даних відеозапису встановлено, що під час того, як працівники поліції підходять до ОСОБА_1 , він сидить на незаведеному мотоциклі, який стоїть на «лапці» (відеофайл під назвою «0000000__0013»). Інспектор повідомив, що його зупинено, оскільки керував без мотошолому; запитав, звідки їхав, ОСОБА_1 відповів їхав «зверху донизу»; інспектор зауважив, що потрібно мотошоломом користуватись.

Інспектор поліції запитав ОСОБА_1 , чи вживав сьогодні алкогольні напої, на що останній спершу відповів, що ні, а потім що пив «джин-тонік» (у судовому засіданні підтвердив вживання джин-тоніку).

У подальшому інспектор запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що останній відмовився, як і відмовився після цього на пропозицію пройти такий огляд у медичному закладі (відеофайл під назвою «0000000__0013» 01:50-02:02 сек.).

Тобто, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки цього транспортного засобу з наданого відеозапису не вбачається. Жодних ознак руху та зупинки на відеозаписі не зафіксовано.

Отже, задокументовані на відеозаписі події не узгоджуються з обставинами, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки транспортний засіб не рухався та не був заведений.

Також, згідно відеозапису, після складання протоколу інспектор вказав ОСОБА_1 , що був складений протокол за ч.2 ст.130 КУПАП, а саме, що водій керував транспортним засобом, при цьому ОСОБА_1 зауважив «та я ж не..», далі нерозбірлива мова (відео файл 0000000__0015, 00:26).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що вказував у цьому моменті відеозапису, що казав про те, що не їхав.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

За таких обставин, будь-яких доказів, які б підтверджували факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість особи у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Щодо фіксації на відеозаписі того, що ОСОБА_1 вказує, що їхав «зверху-донизу», то з огляду на його заперечуючі пояснення у судовому засіданні, суд зазначає, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху за обставин, які викладені у протоколі, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130, 247, 280, 284-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С. В. Васільєв