Дата документу 23.12.2025
Провадження № 3/334/3331/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

01.12.2025 у період часу з 14.00 години по 16.00 годину ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання,ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання дитини, яка знаходиться у нього під опікою, неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має синдром ОСОБА_3 , а саме у вказаний період часу самовільно залишила місце проживання, блукала сама вулицями міста без нагляду дорослих, чим наражала себе на небезпеку. Подібні факти були зафіксовані 26.11.2025 та 27.11.2025, коли неповнолітня перебувала в темний час доби без нагляду дорослих та блукала вулицями міста, пересувалась громадським транспортом та була виявлена працівниками поліції в інших районах міста. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 150 СК України. Чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 всудове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив. Заяву про відкладення розгляду справи не подав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 01.12.2025 серії ВАД № 681132, в якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- інформаційною довідкою;

- рапортами поліцейських;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

- розпискою ОСОБА_1 ;

- копією паспорту громадянина України ОСОБА_1 ;

- копією паспорту громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- посвідченням серії НОМЕР_2 від 05.02.2025;

- фотознімками.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Положенням ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Дослідивши письмові докази, дійшов висновку про те, що 01.12.2025 у період часу з 14.00 години по 16.00 годину ОСОБА_1 не контролював дозвілля неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має синдром ОСОБА_3 та знаходиться у нього під опікою, у вказаний період часу самовільно залишила місце проживання, блукала сама вулицями міста без нагляду дорослих, чим наражала себе на небезпеку. Подібні факти були зафіксовані 26.11.2025 та 27.11.2025, коли неповнолітня перебувала в темний час доби без нагляду дорослих та блукала вулицями міста, пересувалась громадським транспортом та була виявлена працівниками поліції в інших районах міста,чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався, є пенсіонером. Обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність, не встановлені.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 33, 34, 184, 283, 284 КУпАП України, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов