Справа № 644/1343/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 234523 від 30 січня 2025, 30 січня 2025 року об 21 годині 00 хвилин в м. Харкові по вул. Михайла Водяного 131, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi ASХ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хидка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на газоаналізатор Alcotest Drager 6810 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився.

У протоколі вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За вказаних обставин відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки судом використані всі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п 2.5 ПДР України та відсутній сам факт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, доказуванню в даній справі підлягає факт відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Як убачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 234523 від 30 січня 2025, 30 січня 2025 року об 21 годині 00 хвилин в м. Харкові по вул. Михайла Водяного 131, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi ASХ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хидка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на газоаналізатор Alcotest Drager 6810 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим з рапорту інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 4 від 30.01.2025 Шаповалова К. вбачається, що 30.01.2025 від екіпажу 4051 отримання орієнтування щодо виклику у м. Харкові по вул. М. Водяного 131, в якому заявниця повідомила, що співмешканець її матері перебуваючи в стані алкогольного сп`яннія намагається поїхати за кермом транспортного засобу. Прибувши на місце виклику було встановлено, що з гаражу зазначеного будинку виїхав автомобіль Mitsubishi ASХ, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду.

З дослідженого судом відеозапису із нагрудної камери поліцейського не вбачається фіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту зупинки транспортного засобу. Натомість відеозапис починається з моменту де автомобіль стоїть біля воріт приватної будівлі, а біля автомобіля стоїть ОСОБА_1 .

Отже, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 дійсно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння мав намір приступити до керування автомобілем про що повідомив своїм родичам, які в свою чергу бажаючи не допустити таку обставину, викликали поліцію, однак до прибуття поліції Дмитрієв В.А. так і не приступив до керування автомобілем.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В даному випадку посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не надано суду належних та допустимих доказів його винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 247, 251, 289 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя: І.К. Ізмайлов