Провадження № 3/193/545/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 грудня 2025 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., при секретарі судового засідання Ратушної В.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ігнатова Є. Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01.09.2025 о 02:10 годині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по трасі Н-11 Софіївська ОТГ 54 км с.Вишневе, керував т/з Опель Кадет, днз. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, що є порушеннямп.2.5 Правил дорожнього руху. Фіксація правопорушення здійснювалась на нагрудну відеокамеру, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 440003. Зафіксовано на БК 475179.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що їхав з Полтавської області, маючи завдання, але з використанням волонтерського автомобіля. Путьового листа не було, відпустки не надавалося, але йому було дозволено виїхати добою раніше, щоб заїхати додому у місто Кривий Ріг. На ПМД у м. Кривий Ріг він віз документи, які не міг залишити в автомобілі і розповідати про них не міг. Також, в машині були речі. Автомобіль був несправний, а саме ремінь ГРМ, не працювало світло, не зачинятися двері. Позаду їхав патрульний автомобіль, який наказав зупинитись. Також пояснив, що він не відмовлявся, їхати до лікарні, але прохав доправити автомобіль до якогось безпечного, освітленого місця, щоб не викрали речі. Працівники поліції йому відмовили, тому він був вимушений відмовитись проїхати до лікарні.

Допитаний в судовому засіданні інспектор ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 пояснив, що ним було складено протокол від 01.09.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України на підставі п. 2.5 ПДР. На питання адвоката пояснив, що водії ОСОБА_1 на пропонування проїхати до медичного закладу більше години не міг визначитись зі своїм рішенням. Брав куртку, сумку, погоджуючись їхати, але в патрульний автомобіль не сідав та ухилявся від поїздки. ОСОБА_1 спілкувався зі своїм адвокатом, але все одно не міг визначитися. Також підтвердив, що дійсно водій повідомляв про те, що автомобіль не зачиняється і він не може залишити машину, показував, що авто не зачиняється. Згідно Інструкції огляд повинно провести протягом двох годин, а час спливав, а ОСОБА_1 затягував час. В кінці спілкування відмовився від проведення огляду, викликати інший екіпаж не мали змоги, роз`єднати екіпаж з двох інспекторів не дозволяється. ОСОБА_1 пропонував відігнати автомобіль в безпечне місце. Також пояснив, що нові зразки направлень отримали тільки два тижні тому, до цього працювали зі старими зразками.

Суддею розглянуто клопотання захисника ОСОБА_4 про зупинення провадження, в задоволенні якого відмовлено.

Захисник в судовому засіданні пояснив, що направлення не відповідає діючій інструкції, форма якого змінена Наказом від 04.07.2025 року. Вважав, що на водія ОСОБА_1 було здійснено тиск працівниками поліції, з приводу можливості повідомлення ВСП про висновок щодо стану його наркотичного сп`яніння у разі підтвердження факту медичним закладом, що мало ознаки провокації, у зв`язку із чим ним було прийнято рішення про відмову. Вважає, що ОСОБА_1 чітко не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, погодився , але не міг залишити автомобіль, який не замикався. Вважав відеозапис недопустимим, оскільки не зафіксований факт керування транспортним засобом. Прохав провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. У разі визнання винним ОСОБА_1 прохав застосувати аналогію закону за ст. 69 КК України та не призначати покарання у вигляді позбавлення права керування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Ігнатова Є.Є., інспектора поліції Небрат Д.В., дослідивши матеріали, суддя приходить до наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно доЗакону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно зп. 1.1 Правил дорожнього рухуУкраїни вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно доп. 1.9 Правил дорожнього рухуУкраїни, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух»встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цьогозакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з вимогами пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, не містять розбіжностей та в сукупності підтверджують фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Так, згідно протоколу серії ЕПР1 №440003 від 01.09.2025 року п. 14 ОСОБА_1 зазначив, що відмовився від проходження медичного огляду «через брак часу, поспішав додому на вихідний день за сімейними обставинами», в судовому засіданні іншу підставу не міг залишити автомобіль, оскільки той не зачинявся, чим беззаперечно підтвердив порушення п. 2.5 ПДР, оскільки виконання вимог п. 2.5. ПДР є обов`язком водія, а не правом.

Також вина ОСОБА_1 доведена:

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2);

-рапортом інспектора з приводу обставин адміністративного правопорушення, що відповідає викладеним в протоколі (а.с.3);

-DVD-R диском, який оглянуто та безпосередньо досліджено судом, яким підтверджено обставини події від 01.09.2025 р., викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Так, 01.09.2025р. транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через порушення ПДР. Причина зупинки роз`яснена. У водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Сам водій підтвердив вживання наркотичного засобу приблизно 5 днів тому. Йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 відмовився, постійно змінюючи свою думку, ухиляючись від чіткої відповіді протягом 2:10-3:17 год, наслідки відмови від проходження такого огляду роз`яснені. Також водію роз`яснені права, складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи у суді.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, виконання нею запропонованого огляду та сам факт відмови.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Факт вказаної відмови також був зафіксований на бодікамеру робітниками поліції.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Під час спілкування ОСОБА_1 з робітниками поліції, йому було чітко зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Тобто, працівниками чітко зазначені ознаки існуючого наркотичного сп`яніння на момент огляду.

Досліджені судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено причину зупинки, права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і наслідки відмови від його проходження та наслідки його проходження.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Доводи захисника, щодо відсутності доказів вини ОСОБА_1 , не доведеності відмовлявся від огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, неможливості залишення автомобіля, який не замикався, не дотримання порядку огляду водія на стан сп`яніння та, на думку сторони захисту, який не надав чіткої відповіді на неодноразові питання працівника поліції, що мало ознаки провокації, є безпідставними з урахуванням наступного.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 беззаперечно підтверджений спілкуванням на відеозаписі та в судовому засіданні ОСОБА_1 , не викликає сумніву у своєї достовірності. Причина зупинки повідомлена.

Проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав,є обов`язком водія, а не його правом.

Захисником зазначено, що ОСОБА_1 за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий медичному огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (ВСП ЗСУ), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП та Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , наданих як під час зупинки так і в судовому засіданні, 01.09.2025 року його відпустили додому, тоб-то особа знаходилася поза межами ВЧ. Доказу у вигляді інформації від командування на виконання ОСОБА_1 01.09.2025 року службового завдання, пов`язаного з відбиттям наступу країни агресора, зокрема перевозу автомобілем Опель Кадет, д.н.з. НОМЕР_2 необхідних для потреб ЗСУ засобів та систем, документів, які, згідно функціональних обов`язків, не міг залишити в автомобілі без нагляду, як і доказів заборони розголошування відомостей щодо перевезення вказаних засобів, систем, або документів, не надано.

Відповідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 посадова особа, уповноважена на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, не повинна була запрошуватись.

Тобто, положення ст.266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних про те, що у визначений в протоколі час водій ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військовослужбовця. За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 , який не перебував під час виконання обов`язків військової служби, та який керував транспортним засобам, на стан наркотичного сп`яніння здійснювався в загальному порядку, встановленому ст.266 КУпАП, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 такий порядок порушений не був.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Твердження захисту, що огляд останнього на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП ґрунтуються на помилковому тлумаченні наведеної норми закону, оскільки ст. 130 КУпАП передбачає різні підстави складання протоколу : за п. 2.5 ПДР та п. 2.9а ПДР, а відтак і різний склад осіб, уповноважених на складання протоколів.

Таким чином, враховуючи відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, працівниками поліції правомірно складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження (п.2.5 ПДР України) згідно положень ст. 266 КУпАП.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду передбаченіст. 266 КУпАПта Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Отже, кодексом України про адміністративні правопорушення не вимагається відео фіксування зупинки транспортного засобу.

Доводи про неможливість залишення автомобіля, який нібито не замикався, суд розцінює як спосіб ухилення ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, оскільки згідно п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації, відповідальність покладається на водія.

Доводи щодо нібито провокації з боку працівників поліції внаслідок численних питань про проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, суддя не приймає до уваги, оскільки безумовна вимога працівника поліції не повинна висловлюватись кілька раз та перетворюватись на вмовляння. Отримавши законну вимогу працівників поліції щодо огляду на стан сп`яніння, водій повинен одразу її виконати. ОСОБА_1 на протязі спілкування ухилявся від чіткої відповіді, навіть , надавши чітку згоду, в подальшому змінював свою думку та не виконував вимогу працівника поліції.

Враховуючи наведене вище доводи захисника про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими.

Щодо введення нової форми Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції суддя зазначає наступне. Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 16.05.2025 року, який набрав чинності 04.07.2025 року «Про внесення змін до Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735» визначену форму направлення не визнано нечинною або забороненою до використання, що не тягне за собою наслідків у вигляді визнання даного доказу неналежним.

Суддя зазначає, що згідно змісту даного Наказу встановлена форма у Додатку №1 до Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 16.05.2025 року

Суддя зазначає, що саме для спростування підозри поліцейського щодо стану сп`яніння, запроваджена процедура проходження медогляду в медичному закладі. Згідно ПДП водій зобов`язаний пройти такий медогляд. В першу чергу, у власних інтересах ( якщо впевнений у своїй правоті).

Окрім того, щодо твердження захисника про провокацію з боку поліцейського, суддя вважає, що таке твердження є надуманим та спрямованим на ухилення від відповідальності ОСОБА_1 , оскільки поліцейським, згідно вимог закону, було роз`яснено, що проходження процедури медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння повинно відбуватись за правилами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, а саме: проводиться уповноваженою на те посадовою особою ВСП, використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, кваліфікація його дій працівниками поліції є вірною. Доводи ОСОБА_1 про те, що він вимушено здійснював керування транспортним засобом, не міг залишити його не звільняють останнього від передбаченої законом відповідальності. Суддею не встановлено обставин вчинення правопорушення у стані крайньої необхідності.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд звертає увагу на те, що санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено єдиний та безальтернативний вид стягнення, а саме призначення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з обов`язковим позбавленням правопорушника права керування транспортними засобами строком на один рік.

З урахуванням викладеного, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції ч.1ст.130 КУпАП, враховуючи безальтернативність стягнення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, керуючись вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП, не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення.

Суддя не вбачає підстав для накладення адміністративного стягнення, менш суворого, ніж передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з даними національної автоматизованої інформаційної системи, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 . (а.с.4)

Відповідно до ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню з останнього судовий збір у дохід держави.

Керуючись ст. ст. 276-280, 268, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл../Дн-ка об/21081300, розрахунковий рахунок UA0004001, код ЄДРПОУ одержувача 37988155, МФО банку 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП)) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. (Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, розрахунковий рахунок UA0026001, код ЄДРПОУ одержувача 37993783, МФО банку 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП)).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст постанови виготовлено 30.12.2025 о 10:30 год.

Суддя Н.О.Кравченко