Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2323/25
Провадження № 3/945/892/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яселка Очаківського району Миколаївської області, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 4829 від 22.10.2020 року, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 147479 відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 147479, складеного 18 жовтня 2025 року ПОГ СВГ ВП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області Шуригіним Б.Ю., 17 жовтня 2025 року о 19 годині 00 хвилин в 5-му під`їзді будинку АДРЕСА_3 , громадянин ОСОБА_1 висловлювався грубою, нецензурною лайкою, висловлювання якої належать до сфери статевих зносин в адресу громадянина ОСОБА_2 , тим самим своїми образливими діями зневажав честь та гідність, під час розмови вдавався до образ та погроз, на зауваження припинити не реагував. Своїми діями ОСОБА_1 порушив громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.

У судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив; при цьому, разом з протоколом подано заяву ОСОБА_1 , датовану 18.10.2025 року та підписану особисто, в якій останній просив розгляд справи за ст. 173 КУпАП проводити за його відсутності, зазначивши, що з протоколом повністю згоден (а. с. 5).

Про місце, день та час розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надсилання судових повісток у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, за адресою місця проживання останнього, що зазначена у протоколі, а саме: АДРЕСА_2 .

Відповідно до конвертів, що містяться в матеріалах справи, судові повістки про виклики у судові засідання не вручені та повернулися з причин «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «за відсутністю адресата за вказаною адресою» - є належно врученими.

Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся про слухання справи шляхом здійснення телефонограм за номером телефону, вказаним у протоколі та у заяві, що містяться в матеріалах справи; відповідно до телефонограм секретаря судового засідання про неможливість повідомлення останнього, у зв`язку з тим, що вказаний номер телефону не ОСОБА_1 , а зовсім іншого чоловіка, який вказану особу не знає; згідно телефонограми секретаря судового засідання від 02.12.2025 року, ОСОБА_1 повідомив, що можливо приїде до суду на вказану дату та час.

Поміж інше, додатково про дату, час та місце розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 був повідомлений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме до Миколаївського районного суду Миколаївської області в судові засідання на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Крім того, суд звертає увагу, що подальше відкладення судових засідань з розгляду справи нівелюватиме завдання провадження, яким є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її з дотриманням вимог закону, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних порушень та запобігання таким правопорушенням, а тому суддя вважає, що з справу необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів, долучених до матеріалів справи.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання 18.10.2025 року відносно нього протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАД № 147479 за ст. 173 КУпАП, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся всіма можливими способами, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, беручи до уваги заяву від 18.10.2025 року, подану разом з протокол про адміністративне правопорушення, за вказаних обставин, суд вважає за можливе, в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП, проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачено, що дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Так, громадським місцем є частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 147479 від 18.10.2025 року (а. с. 1); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.10.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_2 просить вжити заходи впливу до ОСОБА_1 , який 17.10.2025 року приблизно о 19:00 год погрожував фізичною розправою та висловлювався в адресу заявника нецензурною лайкою, на зауваження не реагував (а. с. 2); поясненням потерпілого ОСОБА_2 від 18.10.2025 року (а. с. 3); поясненням свідка ОСОБА_3 від 18.10.2025 року (а. с. 4).

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - тобто дрібне хуліганство.

Вирішуючи питання чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

З аналізу норм закону вбачається, що визначальною передумовою для можливості застосування ст. 22 КУпАП, серед урахування даних про особу, є саме встановлення наслідків вчинення правопорушення, зокрема, чи завдали такі протиправні діяння особи значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Суддя враховує характер правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, передумови вчинення ним правопорушення, що свідчить про малозначність вчиненого порушення, тому суддя вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Такий вид впливу, на думку суду, є достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 34, 35, 40-1, 173, 221, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Павленко