29.12.2025 Провадження по справі № 3/940/809/25 Справа № 940/2445/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2025 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №533766 від 07.12.2025 року вбачається, що 06.12.2025 року о 22 годині 15 хвилин в с. Денихівка, вул. Шкільна, 4 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом DAEWOO Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , та під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Т4, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 що рухався позаду у зустрічному напрямку. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив вимоги п. 10.9, 2.3.б ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №533698 від 07.12.2025 року вбачається, що 06.12.2025 року о 22 годині 15 хвилин в с.Денихівка, вул. Шкільна, 4 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом DAEWOO Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , та при цьому мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі у встановленому законодавством порядку категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу серії ВАД №331145 від 07.12.2025 вбачається, що 06.12.2025 року о 23 години 15 хвилин в АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_2 виражався нецензурною лайкою, кидався в бійку, погрожував фізичною розправою оточуючим, внаслідок чого порушував громадський спокій і порядок, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу серії ВАД №331146 від 07.12.2025 вбачається, що 06.12.2025 року о 23 години 10 хвилин в с. Денихівка, вул. Миру, 7 4 гр. ОСОБА_2 , перебуваючи в п`яному вигляді, не виконав законну вимогу поліцейського при припинення злісного хуліганства, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненні вказаних правопорушень визнав частково, при цьому не заперечував факт скоєння ним ДТП, вживання нецензурної лайки та конфлікту з компанією іншого учасника ДТП, проте ОСОБА_2 заперечив перебування у стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він просто у той вечір був дуже втомленим і навпаки наполягав на проходженні огляду, проте йому не дали можливості його пройти. Заперечив ОСОБА_2 також і вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки він був спровокований іншими особами і захищався від агресії зі сторони інших осіб. Просив провадження за ст. 185 та ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Захисник особи, яка притягається до відповідальності, підтримала позицію ОСОБА_2 та надала письмові пояснення, в яких вказала на тому, що ОСОБА_2 на пропозицію поліцейського начебто тричі проходив огляд і ці перевірки показали, що вміст алкоголю не перевищує допустиму норму, що видно з відеозаписів, а тому просила провадження за ч. 1 ст. 130 за ст. 185 КУпАП закрити.

Потерпілий ОСОБА_3 , як інший учасник ДТП, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив притягнути ОСОБА_2 до відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднати в одне провадження.

Дослідивши матеріали справ, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, переглянувши відеозаписи фіксації правопорушень, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно пункту 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, оскільки його провина підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №533766, схемою місця ДТП, що сталось 06.12.2025, поясненнями ОСОБА_3 , фактичними даними рапорту поліцейського М. Бухно від 07.12.2025 та наданими у судовому засіданні показаннями самого ОСОБА_2 , який підтвердив, що скоїв ДТП.

Крім того, стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, оскільки його провина підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №333145, фактичними даними протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_2 від 07.12.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та фактичним даними рапорту поліцейського М. Левченка від 07.12.2025 та відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, диски з якими долучені до протоколу.

Крім того, Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення .

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється .

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я .

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Як вбачається з матеріалів справи, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №533698 від 07.12.2025 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить усі необхідні у ньому відомості;

2)відеозаписом фіксації вчиненого правопорушення, який кореспондується з обставинами справи та підтверджує факт вчинення водієм ОСОБА_2 ДТП, його намаганням залишити місце ДТП, що підтверджується зафіксованими розмовами інших учасників події, а також факт неодноразового безуспішного намагання ОСОБА_2 пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, а також зафіксовану на відео його хитку ходу, сплутану мову та очевидні для будь-якого стороннього спостерігача ознаки сп`яніння та подальшу його відмову від проходження огляду;

3)актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 з використанням спеціальних технічних засобів;

4)направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.12.20205 року.

При цьому, суд критично оцінює доводи ОСОБА_2 та його захисника про те, що на пропозицію поліцейського він начебто тричі проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння і ці перевірки показали, що вміст алкоголю не перевищує допустиму норму, що начебто видно з відеозаписів, оскільки на долучених до протоколу відеозаписах зафіксовано, що поліцейський дійсно щонайменше тричі надавав ОСОБА_2 . Драгер, готовий до використання для проведення огляду, але усі рази спроби були невдалими через недостатній об`єм повітря для аналізу, що зафіксовано на відео. Більш того, поліцейський неодноразово наголошував ОСОБА_2 , що недостатність повітря при проведенні огляду може бути розцінена ним, як відмова від проходження огляду.

За таких обставин, суд вважає надуманими твердження сторони захисту ОСОБА_2 про те, що не проходження огляду за допомогою газоаналізатора останнім через недостатність повітря у газоаналізаторі для проведення аналізу, свідчить про незнаходження ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння. Навпаки, суд вважає, що такими діями ОСОБА_2 фактично уникав процедури проходження огляду.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для притягнення водія ОСОБА_2 до відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відтак в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серіїВАД № 331146 від 07.12.2025 вбачається, що ОСОБА_2 перебуваючи в п`яному вигляді, не виконав законну вимогу поліцейського при припинення злісного хуліганства, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП

Однак, у цьому протоколі про адміністративне правопорушення належним чином не конкретизовано суть правопорушення, оскільки не зазначено, в яких саме діях ОСОБА_2 полягала злісна непокора законній вимозі працівника поліції.

Більш того, суд констатує, що зазначений у протоколі час вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме 06.12.2025 о 23 год 10 хв. фактично передує часу вчинення дрібного хуліганства (06.12.2025 о 23 год. 15 хв), тобто правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, законну вимогу про припинення якого начебто поліцейський висунув в усній формі порушнику ОСОБА_2 .

Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись єдиним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки оцінка наявних у справі доказів, як це передбачено положеннями ст. 252 КУпАП, повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Крім того, з досліджених відеозаписів, судом не встановлено, які саме законні вимоги працівників поліції не виконував ОСОБА_2 та у чому конкретно полягала його злісна непокора, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відтак, з огляду на зазначене, матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів, які б доводили вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основоположних свобод питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №6673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази щодо вчинення ОСОБА_2 дій, зазначених у диспозиції ст. 185 КУпАП, суд дійшов висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 185 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обираючи ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу правопорушника, з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення у межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Обираючи ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення за ст. 173 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу правопорушника з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення у межах санкції ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Обираючи ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу правопорушника, з урахуванням чого застосовує адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 7, 33-36, 40-1, 124, 130, 173, 185, 247, 283-285, КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

Справу №940/2445/25 (провадження 3/940/809/25), справу №940/2446/25 (провадження 3/940/810/25), справу №940/2448/25 (провадження 3/940/811/25) та справу №940/2449/25 (провадження 3/940/812/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130, 124, 173, 185 КУпАП об`єднати в одне провадження, присвоївши справі №940/2445/25.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124, 173 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративні стягнення:

- за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсотп`ятдесят) гривень 00 копійок;

- за статтею 173 КУпАП виді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок;

- за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя С.В.Мандзюк