Справа № 441/2382/25 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О. І.
Провадження № 33/811/1974/25 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі ОСОБА_1 , захисника Босої О.О. (в режимі відеоконференції), розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 27 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 27.11.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Згідно постанови суду 02.11.2025 року о 01 год. 20 хв. на вул. Городецька, 2 у с. Коропуж Львівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції розгляд справи відбувся неповно та необ`єктивно, вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, водночас при цьому не вказує, у чому ж полягає незаконність чи необґрунтованій оскаржуваної постанови.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_2 по електронній пошті надійшли доповнення до апеляційної скарги, у якій зазначається, що наявні у справі докази, зокрема відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції слід визнати недопустимими. Крім того ОСОБА_1 на момент складення протоколу був військовослужбовцем, а тому перевірка його на стан алкогольного сп`яніння мала бути здійснена в порядку вимог ст.266-1 КУпАП, через що протокол, складений працівниками поліції, слід визнати недійсним.

Розглянувши матеріали справи № 441/2382/25, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №500875 від 02.11.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.3), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано всі необхідні обставини, зокрема обставини зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, озвучення пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі в присутності працівників поліції, на що ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою (а.с.7), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.11.2025 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с.5), направленням ОСОБА_1 до медичного закладу від 02.11.2025 року, яким засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляд на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с.4), власноручно написаною ОСОБА_1 розпискою від 02.11.2025 року, у якій останній зобов`язується не сідати за кермо автомобіля до повного витверезення(а.с.6).

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 підтвердив факт керування автомобілем та пояснив, що написав розписку під психологічним примусом працівників поліції, хоча, у чому саме проявився цей примус, пояснити не зміг.

Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останній з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно санкції статті.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Городоцького районного суду Львівської області від 27 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.