П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Київ

Справа №362/3287/25

Апеляційне провадження №33/824/4645/2025

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Липченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області 10 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №313366 від 27.04.2025, 27.04.2025 о 16:20 год. на а/д М-05 «Київ - Одеса» 66 км., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення п. п. 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_2 , водія ОСОБА_1 , який здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.1 та п.13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області 10 липня 2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Постанова мотивована тим, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями, відеозаписом.

Не погодився із вказаною постановою потерпілий ОСОБА_1 , його представником - адвокатом Васюк М.М. подана апеляційна скарга, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_4 дізнався лише 21.08.2025, коли ознайомився з нею через портал «Судова влада України», суд першої інстанції не повідомляв його про розгляд справи, оскільки він не є стороною провадження, а лише третьою особою. Таким чином, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова є незаконною, необгрунтованою, прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Представник зазначає, що ОСОБА_4 та інші учасники вбачають причину ДТП саме в діях водія автомобіля BMW ОСОБА_3 , яка рухалась з порушенням правил дорожнього руху, раптово здійснила гальмування посеред транспортного потоку, чим створила аварійну ситуацію. З огляду на непередбачуваність зазначених дій, ОСОБА_1 не мав можливості своєчасно вжити заходів для уникнення зіткнення.

Представник ОСОБА_1 також вказує на те, що з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та просив суд суворо не карати. Пояснив, що того дня рухався в потоці. Несподівно автомобіль TOYOTA, що рухався попереду, різко зупинився і здійснив зіткнення з автомобілем BMW. Він намагався уникнути ДТП, гальмував, однак його автомобіль понесло та відбулось зіткнення. Крім того в його автомобіль ззаду в`їхав автомобіль Jeep. Наголосив, що ним допущено зіткнення лише з автомобілем TOYOTA.

Водночас у матеріалах справи та доданих поясненнях свідків ( ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) містяться відомості, які істотно змінюють причинно-наслідковий зв`язок: а саме - ймовірна неналежна поведінка водія BMW (непередбачувані/безпідставні зупинки, відсутність сигналізації про намір/аварійну зупинку), раптова зупинка BMW, яка спровокувала попередні зіткнення і тільки в результаті ланцюгової реакції відбулося зіткнення MITSUBISHI з TOYOTA (пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , фото й схема місця ДТП містяться в матеріалах справи).

У свою чергу ОСОБА_4 не зміг ефективно захистити свої інтереси через те, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки свідченням ОСОБА_6 , що вплинуло на встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діянням водія ОСОБА_2 і настанням матеріальних ушкоджень (ст. 251 КУпАП).

На підставі вищевикладеного, постанова суду першої інстанції є необгрунтованою і порушує права ОСОБА_6 на захист і справедливий суд. Суд не взяв до уваги усіх доказів, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.

На підставі викладеного, просить змінити постанову суду першої інстанції у мотивувальній частині. Зазначити в мотивувальній частині показання ОСОБА_1 щодо обставин ДТП та врахувати їх при вирішенні справи по суті.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Петраш С.А. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи те, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності вручається не пізніше, яка за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Водночас, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди мають неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не повідомлявся про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, копія оскаржуваної постанови йому не направлялась, а тому суд апеляційної інстанції, з метою додержання права на доступ до правосуддя, вважає за доцільне задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст.ст. 251, 252КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Правова конструкція ст. 124 КУпАП визначає її як таку, що є банкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, а саме: Правил дорожнього руху.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру (п. 1.10 ПДР України).

Судом встановлено, що 27.04.2025 о 16:20 год. на а/д М-05 «Київ - Одеса» 66 км., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення п. п. 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_2 , водія ОСОБА_1 , який здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.1 та п.13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП

Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 271105 від 14 березня 2025 року /а.с. 1/;

схемою місця ДТП, на якій зображено місце зіткнення транспортних засобів, та їх розташування відносно проїжджої частини, напрямок руху транспортних засобів, а також зазначено пошкодження, яких зазнали транспортні засоби. Схема місця ДТП підписана учасниками ДТП без жодних зауважень /а.с. 6,7/;

письмовими поясненнями наданими учасниками ДТП на місці зіткнення /а.с. 8-12/;

ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях вказав на те, що він будучи водієм транспортного засобу Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 рухався по трасі Одеса-Київ зі швидкість 40 км/год., був щільний рух, він побачив, що попереду відбувається аварійна ситуація і почав гальмувати. Гальмівний шлях був не короткий і дистанція була велика, але за рахунок того, що транспортний засіб, який їхав попереду Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_2 почав здійснювати маневр для того щоб уникнути удару з транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_3 , який здійснив незрозумілу зупинку з незрозумілих причин серед дороги, при цьому зупинка була не одна, а декілька. Зі слів водія автомобіля Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_2 , якби водій транспортного засобу BMW не зробив декілька зупинок підряд без вагомої на те причини, то зіткнення і аварії вдалося б уникнути. При цьому, ОСОБА_2 зауважив, що водій автомобіля BMW д.н.з. НОМЕР_3 вийшла з машини одразу після зіткнення з песиком на руках , що цілком ймовірно могло бути причиною зупинки, перешкодою і відволіканням водія від дороги /а.с. 8/.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 27 квітня 2025 року року, зокрема, із схеми ДТП, пояснень учасників ДТП наданих на місці ДТП, вбачається, що водій транспортного засобу Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 в порушення п. 12.1 та п. 13.1 ПДР України не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по тій самій смузі перед ним та який раптово загальмував.

Таким чином, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_2 містять всі фактичні дані, які свідчать про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та доводять порушення останнім вимог п.12.1 та п.13.1 ПДР України, які знаходилися в прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_2 п.12.1 ПДР України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова суду першої інстанції стосовно ОСОБА_2 , є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , який є водієм транспортного засобу Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_2 , зводяться до того, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не врахував його пояснення, а також ту обставину, що саме ймовірна неналежна поведінка водія BMW (непередбачувані/безпідставні зупинки, відсутність сигналізації про намір/аварійну зупинку), а саме раптова зупинка автомобіля BMW спровокувала попередні зіткнення і тільки в результаті ланцюгової реакції відбулося зіткнення Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 з Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_2 . Тобто, ОСОБА_4 не зміг ефективно захистити свої інтереси через те, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки свідченням ОСОБА_6 , що вплинуло на встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діянням водія ОСОБА_2 і настанням матеріальних ушкоджень.

Суд апеляційної інстанції перевіряючи вказані доводи апеляційної скарги, виходить з такого, що предметом дослідження у даній справі є відповідність дій ПДР України саме водія ОСОБА_2 , а не водія ОСОБА_1 чи ОСОБА_3 оскільки протокол про адміністративне правопорушення, що є предметом розгляду даної справи, складений відносно ОСОБА_2 , а суд здійснює судовий розгляд лише щодо особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, посилання ОСОБА_6 на те, що він не зміг ефективно захистити свої інтереси у даній справі через те, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки свідченням ОСОБА_6 , що вплинуло на встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діянням водія ОСОБА_2 і настанням матеріальних ушкоджень, є безпідставними.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області 10 липня 2025 року стосовно ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою. Підстави для її зміни в мотивувальній частині з мотивів викладених в апеляційній скарзі відсутні.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області 10 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області 10 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.