Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/105/25
Провадження № 3/935/42/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 грудня 2025 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не надано, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кушніренка А. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 14.01.2025 від Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління № 2 поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 217933 від 11.01.2025, ОСОБА_1 11.01.2025 о 01:16 годині в м. Коростишів по вулиці Київська 103 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, пояснив, що 11.01.2025 після 00:00 години був на роботі в нічну зміну, почалась повітряна тривога, зникло світло та всі роз`їхались по домам, ОСОБА_1 з колегами приїхали на автозаправну станцію «Окко», потім він виїхав за перехрестя до ринку і ззаду їхали працівники поліції, зупинили його транспортний засіб та запитали причину руху ОСОБА_1 вночі, потім повідомили, що в нього затягнута мова, запросили в патрульний автомобіль та почали щось писати. ОСОБА_1 попросив зателефонувати, на що йому відмовили, запропонували пройти огляд за допомогою приладу Драгер, почали тиснути на нього, він не розумів що відбувається. Коли на місце зупинки транспортного засобу прийшла дружина ОСОБА_1 , їй працівники поліції пояснили, що останній відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

У судове засідання особа, яка склала протокол ОСОБА_2 не з`явився, згідно листа начальника поліції вказаний інспектор сектору реагування патрульної поліції переведений до батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП В Житомирській області.

У судовому засіданні поліцейський СРПП ВП № 1 Житомирського районного управління № 2 поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області Чмут А. С. пояснила, що перебувала в складі екіпажу патрульної поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . На запитання сторони захисту чому складання адміністративних матеріалів відбувалось під час оголошеної на території України повітряної тривоги працівник поліції пояснила, що не пам`ятає вказаних обставин, проте зазвичай під час оголошення повітряної тривоги вони пропонують особам проїхати до найближчого укриття. З приводу дати фіксації автомобільний реєстратором правопорушення, а саме 04.01.2018 ОСОБА_3 пояснила, що автомобільний реєстратор в автомобілі працює від кабеля прикурювала, тому може відходити на дорогах та можливо збились налаштування.

У судовому засіданні захисник Кушніренко А. В. просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки як убачається із матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у вину поставлено відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Проте, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, описані у протоколі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, поліцейський вказав у протоколі, що водій відмовився проходити огляд на місці та в найближчому медичному закладі. Це пояснюється тим, що поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 у який спосіб та яким чином водій має проходити огляд: на місці зупинки чи у медичному закладі. Водночас, аналізуючи доказ у вигляді відеозапису з нагрудної відеокамери вбачається, що обставини, описані у протоколі не відповідають дійсним обставинам, зафіксованим на відео. Так, з відеозапису вбачається, що сам працівник поліції, після дзвінка колегам для доставки технічного засобу без явних на те причин пропонує ОСОБА_1 пройти огляд у найближчому медичному закладі, на що останній погоджується при умові здійснення телефонного дзвінка. Дії працівника поліції, що полягали у перешкоді та явному психологічному тиску на ОСОБА_1 щодо здійснення телефонного дзвінка є протиправними та такими, що порушили право особи на захист. Під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , оформлення адміністративних матеріалів, тощо на території Житомирської області було оголошено повітряну тривогу (з 00 год. 24 хв. по 02 год. 01 хв.). Такі дії поліцейських є неправомірними та такими, що несли загрозу, оскільки, указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту, зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23), проте, відповідно до відеозапису з нагрудного відеореєстратора, під час сигналу «повітряна тривога», розгляд справи та складання адміністративних матеріалів зупинено чи відкладено не було, що є порушенням права особи на захист та безпеку життя. Відповідного висновку дійшов Подільський районний суд м. Києва від 04 листопада 2022 року у справі № 758/7659/22, Коростишівський районний суд Житомирської області від 22 березня 2023 року у справі 935/1930/22, а також Богунський районний суд міста Житомира від 16 лютого 2023 року у справі 295/360/23. Доданий до протоколу відеозапис з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції є неналежним доказом, оскільки містить відомості про фіксацію подій 04 січня 2018 року о 05 год. 10 хв., що не відповідає іншим матеріалам справи. Відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції розпочинає фіксацію подій з 01 год. 16 хв. з моменту, коли ОСОБА_1 вже перебував у автомобілі патрульної поліції та спілкувався з поліцейськими. Інших відомостей про те, коли дійсно було зупинено автомобіль ОСОБА_1 , чи дійсно він був зупинений, з чого розпочиналась розмова з поліцейським, коли і як саме було виявлено ознаки сп`яніння з матеріалів відеозапису не вбачається. Крім того, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення виявлено о 01 год. 16 хв., у той час, коли о 01 год. 16 хв. лише розпочинається фіксація і ОСОБА_1 ще не відмовився від проходження огляду. Водночас, направлення, що міститься у матеріалах справи сформовано о 01 год. 20 хв. Таким чином, станом на 01 год. 16 хв. правопорушення не могло бути вчинено, що і не зафіксовано на відео.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями пункту 2.5 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису з автомобільного реєстратора патрульного автомобіля, який датований 04.01.2018, встановлено, що подія, зафіксована на ньому, не відповідає обставинам, описаним у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.01.2025.

На відеозаписі із бодікамери працівника поліції від 11.01.2025 зафіксовано спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , пропозиція працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, відмова ОСОБА_1 від такого огляду.

Проте, судом враховується, що об`єктивною стороною адміністратовного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) або відмова від проходження такого огляду.

Згідно Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про неналежність та недопустимість такого доказу, як відеозапис із автомобільного реєстратора працівників поліції, оскільки він не відображає події 11.01.2025.

Інших доказів керуванням ОСОБА_1 11.01.2025 транспортним засобом та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не надано.

Згідно з пунктами 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до положень частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява № 926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Отже, суд приходить до висновку про закриття провадження у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки виходячи з оцінки усіх в сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи, пояснень учасників справи, а також положень Правил дорожнього руху України, вина останнього у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України не доводиться поза розумним сумнівом.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 11.01.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко