Справа № 194/1777/25
Номер провадження № 3/194/579/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Соколової Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого (в режимі відеоконференції) адвоката- Савченка С.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, особи з інвалідністю 3 групи, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 листопада 2025 року о 12:40 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, та вдарив у груди гр. ОСОБА_2 , чим порушував громадський порядок і спокій громадян, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Під час розгляду справи в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини викладені в протоколі, не заперечував, що в ході вказаної події він нецензурно висловлювалася на адресу ОСОБА_2 , штовхав його та вдарив у груди. Також пояснив, що конфлікт виник у зв`язку із його обуренням з тих причин, що робітники на об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 , в тому числі ОСОБА_2 , роблячи ремонт в сусідньому домоволодінні, постійно чинять йому та мешканцям вулиці перешкоди у вільному проїзді додому, засмічують постійно дорогу будівельним сміттям. Винність свою визнав, розкаявся, вказав, що буде вирішувати конфлікт в рамках правового поля. Просив суворо не карати та призначити мінімальне покарання.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він працює будівельником на об`єкті, де відбувся конфлікт. ОСОБА_1 постійно приходить на об`єкт, руйнує, те що вони будують та створює конфлікти. В ході останнього конфлікту ОСОБА_1 виражався на його адресу нецензурною лайкою, штовхався та вдарив його у груди. Потім провокував на продовження конфлікту. Просив призначити суворе покарання.

Представник потерпілого в судовому засіданні просив призначити ОСОБА_1 максимальне стягнення, яке передбачено санкцією ст.173 КУпАП, таке стягнення буде відповідати духу Закону задля виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він керує будівельним процесом на об`єкті, розташованому в АДРЕСА_2 , йому зателефонував його робітник - ОСОБА_2 та повідомив, що ОСОБА_1 погрожував йому, виражався на його адресу нецензурною лайкою та вдарив його у груди. Він відразу приїхав на місце події, де вже були працівники поліції. Він повідомив поліції, що на об`єкті є камери спостереження, та він може надати відповідні відео.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Савченка С.А., свідка ОСОБА_3 , суд дійшов наступного висновку.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10, зокрема, зазначено, що своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих.

Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 КУпАП.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та інше.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 вбачаються усі складові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04 листопада 2025 року серії ВАД №862144 та відеозаписом, який є додатком до протоколу; рапортами працівників поліції від 04 листопада 2025 року; письмовою заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04 листопада 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04 листопада 2025 року в обґрунтування виникнення конфлікту та усними показами: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого та свідка, даними ними в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив громадський порядок і спокій громадян, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням характеру правопорушення та особи ОСОБА_1 , який є пенсіонером, особою з інвалідністю 3 групи, притягується до адміністративної відповідальності вперше, визнав вину повністю, розкаявся, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, разом з цим також відмову ОСОБА_1 вибачитися перед потерпілим, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді максимального розміру штрафу, тобто семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119,00 грн.

Щодо висловленої позиції потерпілого та його представника про застосування до ОСОБА_1 адміністративного арешту, суд зазначає, що арешт застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень, є найсуворішим заходом адміністративної відповідальності та застосовується лише у тих випадках, коли за обставин справи і з врахуванням особи порушника застосування інших заходів буде визнано недостатнім.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що адміністративне стягнення, застосоване судом до ОСОБА_1 у виді максимального розміру штрафу буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень.

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119,00 грн (сто дев`ятнадцять гривень 00 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.І. Соколова