Справа № 627/913/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2025 рокус-ще Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Бугаєнко І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з СПД №1 Богодухівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Краснокутського районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 460263 вбачається, що 20.09.2025, о 23:57 по вул. Центральній, 20, в с. Каплунівка Богодухівського району Харківської області, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Алкофор 507», результа огляду позитивний та склав 0,37 ‰, чим порушив п. 2.9.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Крім того, його інтереси представляє його захисник адвокат Гайворонський О.А.

22.12.2025 до суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гайворонського О.А., у якому він просить суд закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просить розглянути клопотання без участі притягуваного та його захисника.

У клопотанні зазначено, що відповідно до відео, яке додано до адміністративного протоколу, розпочинається о 00 год. 13 хв. 57 сек. З відео вбачається, що на узбіччі стоїть автомобіль, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Працівник поліції повідомляє, що причиною зупинки транспортного засобу стало порушення п.9.2.б ПДР, оскільки ОСОБА_1 не подав сигнал показником повороту праворуч. Також поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 порушив комендантську годину.

Крім того, захисник зазначає, що момент самої зупинки транспортного засобу, та момент порушення ОСОБА_1 п.9.2.б ПДР на відео не зафіксований. Відповідно до тексту протоколу, адміністративне правопорушення інкриміноване ОСОБА_1 вчинене о 23 год. 57 хв. 00 сек. На території Харківської області комендантська година запроваджена наказом Харківської обласної військової адміністрації № 13 В від 15.08.2025 року, з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., під час дії комендантської години заборонено перебування осіб на вулицях та в інших громадських місцях без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Таким чином посилання працівників поліції щодо порушення притягуваним комендантської години, не має під собою ніякого підґрунтя, оскільки вона ще не наступила, а в матеріалах справи немає жодного доказу того, що ОСОБА_1 порушив будь-які правила дорожнього руху чи взагалі керував транспортним засобом. Таким чином, захисник вважає, що дії поліцейського не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», якою передбачений вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу, внаслідок чого не було і правових підстав для вимоги вподальшому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, захисник зазначає про відсутність безперервного відеозапису, а саме: відсутнє відео з моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 23 год. 57 хв. 00 сек. 20.09.2025 року до 00 год. 13 хв. 57 сек 21.09.2025 року.

Аналізуючи відеозапис захисник зазначає, що о 00 год. 17 хв. 09 сек. поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погоджується. Поліцейський надає ОСОБА_1 газоаналізатор для огляду на стан сп`яніння, перед цим поліцейський не інформує ОСОБА_1 , про порядок застосування газоаналізатора. Крім того, на відео не видно який саме результат показав газоаналізатор.

Крім того, щодо освідування водія захисник зазначає, перед початком огляду поліцейський не робить «Попередній тест», що є обов`язковою процедурою, для газоаналізатору «АлкоФор 507», відповідно до інструкції з експлуатації.

Захисник зазначає, що доданий чек з газоаналізатору «АлкоФор 507», відповідно до якого о 00 год. 19 хв. 21 сек. 21.09.2025 року, був проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, до матеріалів справи долучено направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння до КНП Краснокутська ЦРЛ, в якому вказаний час: 00 год. 00 хв. 21.09.2025 року, при чому в направленні вказано, що ОСОБА_1 , відмовися від проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином направлення до КНП «Краснокутська ЦРЛ» було виписано раніше, чим був проведений огляд ОСОБА_1 на місці зупинки траснпортного засобу.

Аналізуючи матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , можна зробити висновок, що о 00 год. 00 хв. 21.09.2025 року він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в КНП «Краснокутська ЦРЛ», таким чином порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Але протокол про адміністративне правопорушення складений саме за порушення п. 2.9.а ПДР України, хоча відповідно до матеріалів справи, такий огляд на стан сп`яніння був проведений пізніше, чим відмова від проходження огляду на стан сп`яніння

Захисник зазначає, що відповідно до матеріалів адміністративної справи, як доказ до адміністративного протоколу долучено пояснення ОСОБА_1 , проте, з матеріалів відеозапису вбачається, що 00 год. 56 хв. 00 сек. поліцейський розпочав опитування ОСОБА_1 , а у 01 год. 06 хв. 37 сек., тільки роз`яснив права ОСОБА_1 , і лише в 01 год. 27 хв. 13 сек., ОСОБА_1 була надана можливість поспілкуватися зі своїми батьками.

Захисник звертає увагу, на те, що поліцейський, усвідомлюючи, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, не роз`яснив йому процесуальні права, не дав скористатися правом на правничу допомогу, провів опитування неповнолітнього за відсутності батьків.

Отже, належних і допустимих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що дає підстави для закриття провадження по справі.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) передбачено, що водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Вимогами пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявністю ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі, і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

На підтвердження наявності у діях неповнолітнього ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення надано наступні докази.

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 460263 від 21.09.2025 /а.с.1/;

- роздруківку результатів тесту огляду ОСОБА_1 від 21.09.2025, результат склав 0,37‰/а.с.2/.

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де в рядку «Результат огляду на стан сп`яніння» зазначено «0,37‰» /а.с.5/;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.09.2025, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився через його відмову /а.с.6/;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.09.2025, який опитаний в присутності законного представника ОСОБА_2 /а.с.7/;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 20.09.2025/а.с.8/;

- письмові пояснення ОСОБА_4 від 20.09.2025/а.с.9/;

- відеозаписом, що міститься на диску.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які додані до них як докази винуватості ОСОБА_1 , проаналізувавши докази щодо їх належності та допустимості, дійшов висновку, що вони викликають сумніви у своїй достовірності та допустимості в розумінні приписів ст. 251 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно з приписами ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст .44, 51, 89, 121-127, 130, ст.139, ч.3 ст.154, ч.2 ст.156, ст.ст.173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст. 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.

Враховуючи приписи вказаних норм, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, та вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 121-127 КУпАП.

До вказаних осіб можуть бути застосовані заходи впливу, однак це не обов`язок суду, а право із урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що уповноважені особи, які складали протокол про адміністративне правопорушення, не ознайомили неповнолітнього ОСОБА_1 зі спеціальним правом, визначеним у ст. 270 КУпАП.

За вимогами ч.1 ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мають право представляти її законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Законні представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу (ч.3 ст. 270 КУпАП).

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №460263 від 21.09.2025 вбачається, що працівниками поліції були відібрані пояснення у неповнолітньої особи без участі батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Крім того, з дослідженого відеозапису доданого до про протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №460263 від 21.09.2025 вбачається, що під час виявлення неповнолітнього ОСОБА_1 , та розгляді справи про адміністративне правопорушення, поліцейськими не було забезпечено участь батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога, як того вимагає чинне законодавство. Присутність матері була забезпечена працівниками поліції лише майже ніж через дві години після виявлення події, коли вже її син, притягуваний по справі, був опитаний та його покази були внесені працівниками поліції до всіх складених ними у той вечір документів. Більш того, матеріали справи навіть не містять доказів родинних зв`язків між притягуваним та ОСОБА_2 , підписи якої як законного представника останнього наявні у справі.

Отже, судом встановлено, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було істотно порушено право неповнолітнього ОСОБА_1 на захист. Встановивши, що поліцейські спілкуються з неповнолітнім, вони були зобов`язані забезпечити прибуття на місце події законного представника, однак у порушення вимог ст. 270 КУпАП, ч.2 ст. 33 Закону України "Про національну поліцію" цього не зробили.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, насамперед увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відтак, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

При цьому правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника незалежно від наявності про це клопотання неповнолітнього.

Уповноважені особи (автори протоколів про адміністративні правопорушення) не переконалась у тому, що ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушень, вчинення яких йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та його батьків-законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного, так і міжнародного, зокрема, Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

Наведені обставини вказують на порушення прав ОСОБА_1 на захист та роблять недопустимими докази у справі.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що наведені обставини вказують на істотне порушення права на захист неповнолітнього, що дає підстави дійти висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є недопустимими доказами, що тягне за собою очевидну недопустимість всіх інших зібраних доказів, які не підлягають аналізу з огляду на їх очевидну протиправність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).

Отже, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за відсутності допустимих доказів обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена, тому провадження у справі підлягає закриттю.

З огляду на викладене, клопотання захисника адвоката Гайворонського О.А. підлягає задоволенню з підстав наведених судом вище.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Бугаєнко