Справа № 146/1692/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2025 р. селище Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Скаковська І.В. розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 2 Тульчинського РВП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за 122-4, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2025 серії ЕПР1 №507141, 08 листопада 2025 о 16:01 год. в с. Велика Русава по вул. Фолюшівській ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на приладі «Драгер Алкотест 6810», тест 3721, результат 2,72 проміль, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2025 серії ЕПР1 №507173, 08 листопада 2025 о 16:01 год. в с. Велика Русава по вул. Фолюшівській, керуючи транспортним засобом на вимогу про зупинку за допомогою проблискових маячків синьо червоного кольору та звукового сигналу не реагував, автомобіль був зупинений шляхом блокування, чим порушив п 2.4. ПДР.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Барвінський О.П. просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що жодними належними доказами вина не доведена. Не доводиться факт керуванння транспортним засобом водієм ОСОБА_1 та його зупинки працівниками поліції. А натомість зафіксовано тільки знаходженння водія ОСОБА_1 біля автомобіля, що беззапперечно не доводить той факт що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

За змістом ст 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до ЗУ "Про дорожній рух", встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 245 КУпАПпередбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з вимог ст.280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Вимогами ст. 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено два окремих та різних по своїй суті склади адміністративного правопорушення, за які суб`єкт правопорушення має бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення передбачає що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, а по-друге перебувати у стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9а ПДР України, затверджених постаноовю Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно переглянутого відео яке міститься в матеріалах справи неможливо достовірно встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом або вимога про зупинку транспортного засобу подавалась завчасно та у зрозумілій для водія формі та чи подавалась взагалі. Крім того матеріали справи не містять також доказів підстав зупинки транспортного засобу. Відеозапис який міститься в матеріалах справ не містить події зупинки транспортного засобу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

З огляду на викладене, оскільки докази, які б поза розумним сумнівом свідчили про про вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди в матеріалах справи відсутні, то відсутні і достатні та обгрунтовані підстави вважати, що він залишав місце ДТП, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, якою передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Жодних підтверджених належними доказами фактів, які б свідчили про вказане вище, судом не встановлено.

Разом з тим, стосовно кваліфікації працівниками поліції складу правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, як залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, то звертає увагу, що в цій частині, відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки об`єктивна сторона ст. 122-4 КУпАП, в протоколі не розкрита, працівниками поліції невірно кваліфікована стаття правопорушення, оскільки протокол складений за ст. 122-4 КУпАП, відповідає об`єктивній частині ст. 122-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 251 передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів винуватості останнього, тобто доказів того, що поліцейські зупиняли водія ОСОБА_1 під час керування останнім транспортним засобом та які були причини зупинки. Свідки події відсутні.

Отже, матеріали справи не містять допустимих і достатніх доказів на підтвердження, як факту керування, так і зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням ним положень Правил дорожнього руху.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, 122-4 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 130 ,245, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 - 4, ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя І.В.Скаковська

Повний текст постанови виготовлено 22 грудня 2025 року.