П О С Т А Н О В А

іменем України

26 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Сенчишин Ф.М., за участі представника потерпілої Деньгуб А.І., потерпілої ОСОБА_1 , захисника Зарубіна Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП встановити не видалося за можливе, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про працевлаштування відсутні,

за ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2025 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_3 в районі будинку № 31-д по пр. Слобожанському у м. Дніпрі керував транспортним засобом «AUDI A8», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та порушивши вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, одночасно займаючи під час руху дві смуги руху, не обрав безпечний інтервал, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «HONDA ZR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , та автомобілем «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , які знаходилися попереду в попутному напрямку, після чого автомобіль «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в некерованому стані відкинуло на автомобіль «SEAT IBIZA», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який перебував попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Окрім цього, 06 жовтня 2025 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_3 в районі будинку № 31-д по пр. Слобожанському у м. Дніпрі, повторно протягом року керував транспортним засобом «AUDI A8», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Захисник ОСОБА_3 - адвокат Зарубін Є.М., в судовому засіданні наголосив на недопустимості доданих до протоколів про адміністративне правопорушення доказів, які зібрані неповноважними особами та не зазначені додатками до протоколу про адміністративне правопорушення, а також відсутності повторності в частині керування ОСОБА_3 транспортним засобом «AUDI A8», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Сам ОСОБА_3 , який був сповіщений про час та місце розгляду справи, до суду не прибув.

В судове засідання, призначене на 25 грудня 2025 року, в якому суд перейшов до стадії ухвалення постанови по суті справи, захисником Зарубіним Є.М. було подане клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки на порушення приписів ст. 277-2 КУпАП (на думку захисника) повістка про виклик до суду ОСОБА_6 і ОСОБА_3 була вручена не за три доби до дня розгляду справи в суді. Також захисник Зарубін Є.М. посилався на зайнятість в розгляді судом іншої справи (№ 199/13901/25).

Попри подання такого клопотання ОСОБА_6 в судове засіданні прибув, однак наполягав на відкладенні розгляду справи через порушення визначених ст. 277-2 КУпАП строків виклику до суду.

Суд враховує приписи ст. 277-2 КУпАП, за якими повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

З системного аналізу норм КУпАП вбачається, що передбачений ст. 277-2 КУпАП строк вручення повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та повідомлення інших осіб, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, стосується першого судового засідання в справі, оскільки такий строк за логікою законодавця, з огляду на стислі строки розгляду справи судом, є достатнім для підготовки зазначених осіб до судового розгляду. Разом з тим, ця ж норма не зобов`язує суд у разі відкладення судового розгляд чи оголошення перерв в судових засіданнях призначати наступні судові засідання не раніше ніж через три дні.

До 25 грудня 2025 року у справі було проведено два судові засідання: 5 та 12 грудня 2025 року, під час яких здійснювався розгляд справи по суті.

12 грудня 2025 року ОСОБА_6 було заявлено відвід головуючому у справі, який був розглянутий іншим суддею цього суду 23 грудня 2025 року і в той же день як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_3 були повідомлені про те, що справа призначена для продовження судового розгляду на 25 грудня 2025 року.

З огляду на викладене, судом було відмовлено в задоволенні вищезазначеного клопотання ОСОБА_6 .

Також в судовому засіданні 25 грудня 2025 року захисник Зарубін Є.М. повідомив, що ОСОБА_3 бажає надати особисті пояснення по справі та просив відкласти розгляд справи для надання останньому можливості прибути до суду. На уточнююче запитання головуючого щодо причини неявки ОСОБА_3 до суду ОСОБА_6 зазначив, що останній проінформований про час та місце розгляду справи, але якби суд виконав вимоги ст. 277-2 КУпАП в частині строку вручення повістки, то ОСОБА_6 до суду б прибув. Оцінка помилковості трактування стороною захисту приписів ст. 277-2 КУпАП судом надана вище. Окрім цього суд враховує, що в судові засідання 5 та 12 грудня 2025 року ОСОБА_3 також не з`являвся через те, що за повідомленнями захисника, не бажав приймати участь в розгляді справи судом.

Суд вважає за необхідне зазначене питання обговорити разом з питанням заявлення ОСОБА_6 головуючому Сенчишину Ф.М. 25 грудня 2025 року повторного відводу у зв`язку з незгодою з процесуальними рішеннями головуючого у справі.

Діючим законодавством закріплено загальне положення, згідно з яким особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

У Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав і свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Наслідки подання індивідуальної скарги у Європейський Суд з прав людини при зловживанні правом на подачу скарги передбачені в ст. 35 Конвенції, і полягають у визнанні такої скарги неприйнятною.

При розгляді адміністративного провадження, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою безпідставного отримання необхідного їм рішення суду, затягування процесу або для інших недобросовісних цілей можуть використовувати належні їм процесуальні права всупереч з їх дійсним призначенням. Дане явище виступає чинником, що дестабілізує правосуддя і створює серйозні перешкоди для ефективного вирішення спорів.

Сторона захисту була достовірно обізнана з тим, що 06 січня 2026 року закінчується тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин:

-заявлення захисником клопотань про відкладення розгляду справи з підстав, не передбачених КУпАП, та під надуманими приводами;

-заявлення захисником клопотання про надання можливості ОСОБА_3 прибути до суду для надання особистих пояснень при відсутності поважних причин неявки до суду протягом трьох засідань поспіль;

-заявлення головуючому у справі повторного відводу через незгоду з процесуальними рішеннями головуючого, при тому, що під час розгляд першого відводу судом було роз`яснено ОСОБА_6 , що незгода з процесуальними рішеннями головуючого не є підставою для заявлення відводу;

в своїй сукупності дають підстави для висновку про те, що сторона захисту зловживає своїми процесуальними правами з метою спливу строку накладення адміністративного стягнення шляхом затягування процесу.

За таких обставин, розгляд справи на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП справу проведено за відсутності ОСОБА_3 , а повторний відвід головуючому залишено без розгляду.

Суд також вважає за необхідне окремо зауважити, що в судовому засіданні 25 грудня 2025 року ОСОБА_3 надав відомості щодо перебування його на лікарняному з 23 по 26 грудня 2025 року. При цьому, ОСОБА_6 не просив відкласти судовий розгляд через свій стан здоров`я. Оцінюючи в сукупності те, що 23 грудня 2025 року ОСОБА_6 приймав участь в розгляді іншим суддею відводу головуючому цій справі і, за його ж твердженням, 25 грудня 2025 року прибув до суду для участі в судовому розгляді іншої справи, де він планував приймати участь не менше однієї години, у суду відсутні підстави для висновку про те, що стан здоров`я ОСОБА_6 перешкоджав йому прийняти участь в слуханні цієї справи 25 грудня 2025 року.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт порушення ОСОБА_3 діянь, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою:

?протоколами про адміністративне правопорушення, які оформлені повноважною особою згідно вимог КУпАП;

?протоколом огляду місця ДТП, з доданими до нього схемою та фототаблицею, в яких зафіксована ділянка місцевості, на якій сталася ДТП, завдані транспортним засобам механічні пошкодження;

?рапортом старшого слідчого ВРЗ у сфері транспорту СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, яким зафіксовано подію ДТП та її учасників;

?відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження системи «Безпечне місто», на яких зафіксовано подію ДТП;

?письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка зазначила, що 06 жовтня 2025 року керувала транспортним засобом «SEAT IBIZA», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . Рухалася по пр.. Слобожанському з боку вул. Калинової в напрямку вул. Івана Нечуй-Левицького, в районі ТЦ «Наша Правда» відчула удар з правого боку, від чого її автомобіль розвернуло та в процесі відбулося ще кілька ударів, після чого її автомобіль відкинуло на відбійник;

?письмовими поясненнями ОСОБА_4 , яка показала, що 06 жовтня 2025 року керувала транспортним засобом «HONDA ZR-V», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Рухалася по пр. Слобожанському з боку вул. Калинової в напрямку вул. Івана Нечуй-Левицького в правій смузі руху з невеликою швидкістю, коли відчула різкий удар в лівий бік автомобіля, спрацювали подушки безпеки, в салоні утворився дим. Автомобіль розвернуло боком посередині другої та третьої смуг руху. Вийшовши з автомобіля, вона побачила ще близько чотирьох автомобілів в різних місцях, як сталася аварія, вона не зрозуміла, але удар в ліву сторону її транспортного засобу спричинив автомобіль «AUDI A8», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

?письмовими поясненнями ОСОБА_5 , який повідомив, що 06 жовтня 2025 року близько 16 год. 30 хв. керував транспортним засобом «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Рухався по пр. Слобожанському з боку вул. Калинової в напрямку Центрального мосту в другій смузі руху з чотирьох можливих зі швидкістю близько 40 км/год. Наближаючись до світлофора навпроти ТЦ «Наша Правда», раптово відчув сильний удар в задню частину автомобіля, від якого його транспортний засіб відкинуло на автомобіль «SEAT IBIZA», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку в сусідній смузі руху зліва, після чого його розвернуло на дорозі. Через сильний удар йому стало зле та на місце було викликано карету швидкої допомоги, яка госпіталізувала його. Пізніше йому стало відомо, що з ним скоїв зіткнення автомобіль «AUDI A8», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

?копією постанови у справі про адміністративне правопорушення, за якою 14 вересня 2025 року на ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (керування в той же день автомобілем «AUDI A8», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування Запорізьким районним судом Запорізької області від 15 листопада 2024 року строком на один рік) було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу.

Надаючи оцінку доводам захисника щодо допустимості досліджених доказів з причини отримання їх неповноваженою особою (слідчим поліції), суд виходить з того, що на початковому етапі були наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КУпАП через отримання водієм автомобіля «NISSAN LEAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , тілесних ушкоджень, і за таких обставин, фіксація події ДТП слідчим поліції цілком відповідала вимогам закону. КУпАП не містить заборони використання процесуальних документів, складених слідчим поліції в якості джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення і за таких обставин відповідні заперечення захисника судом відхиляються.

Надаючи оцінку доводам захисника щодо допустимості досліджених доказів з причини не зазначення їх у протоколах про адміністративне правопорушення, суд виходить з того що обидва протоколи містять посилання на те, що до них додаються матеріали ДТП від 06 жовтня 2025 року. Трактування захисником відповідного зазначення як такого, що до протоколу мали додаватися лише документи, датовані 06 жовтня 2025 року є свідомим спотворенням дійсного змісту запису, який стосується лише дати ДТП, як ідентифікуючої ознаки, а не дати складення документів.

Надаючи оцінку доводам захисника щодо допустимості дослідженого відеозапису з причини не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення технічного запису відеозапису та відсутності зазначення джерела походження такого запису, суд виходить з того, що протоколи про адміністративне правопорушення дійсно містять графу «Технічний засіб відеозапису», який стосується лише тих відеозаписів, які здійснюються поліцейськими. Щодовідсутності зазначення джерела походження відеозапису, то сам зміст відеозапису, його ракурс, технічні позначки не дають суду підстави для сумнів в тому, що такий відеозапис здійснений системою «Безпечне місто».

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Зазначений відеозапис є показаннями технічного приладу, що має функції відеозапису, є допустимим джерелом доказів і КУпАП не містить посилання на процесуальну форму отримання такого відеозапису, що не виключає можливість його отримання і на усний запит працівника поліції.

З огляду на викладене відповідні заперечення захисника судом відхиляються.

Надаючи оцінку запереченням захисника з приводу того, що постанова Запорізького районного суду Запорізької області від 15 листопада 2024 року не може вважатися преюдиційним судовим рішенням, оскільки на час розгляду цієї справи в суді вже вичерпала свою силу, судом відхиляється, оскільки судом перевіряється дія відповідного рішення станом на 06 жовтня 2025 року.

Суд вважає за необхідне зауважити, що копія вказаної постанови суду до протоколу про адміністративне правопорушення додана не була. В той же час використання судом змісту відповідної постанови, при тому, що її реквізити наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а сама постанова опублікована в загальнодоступному ресурсі Єдиному державному реєстрі судових рішень, не є збиранням доказів судом замість осіб, передбачених ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Суд також враховує, що стороною захисту надані докази оскарження до суду постанови у справі про адміністративне правопорушення (подання відповідного адміністративного позову), за якою 14 вересня 2025 року на ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу. Однак сам по собі факт оскарження вказаної постанови майже через два місяці після її ухвалення за відсутності доказів поновлення судом строку на її оскарження та відкриття провадження у адміністративній справі не є підставою для відкладення розгляду цієї справи до вирішення іншої справи в порядку КАСУ.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, оскільки він як учасник дорожнього руху порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року керував транспортним засобом.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення.

Згідно вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, враховуючи що ОСОБА_3 вчинені два адміністративні правопорушення, що мають самостійну кваліфікацію і які одночасно розглядаються одним і тим же органом, суд накладає за обидва правопорушення адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, яке передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_3 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-36, 252, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_3 до доходу держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначеного правопорушення.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

26.12.2025