Справа № 610/3972/25
Провадження № 3/610/1116/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року суддя Балаклійського районного суду Харківської області Тімонова Валентина Миколаївна, за участю секретаря Кучеренко Ю.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Литовченка С.І., потерпілої ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, що надійшли з ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балаклія Харківської області, проживає у АДРЕСА_1 , не працює, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні,

за ч. 1 ст. 184, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2025 о 11.00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та забезпечення належних умов проживання, передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного Кодексу України своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в тому, що дитина не має відповідних щеплень, мати не оформила паспорт громадянина України згідно віку та дитина здійснила самоушкодження (порізи рук та ніг), що може бути явною загрозою її життю і здоров`ю.

Також, 26.09.2025 о 11.10 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виразилось в тому, що мати кричала та розмовляла із дитиною на підвищених тонах, звинувачуючи її, словесно тиснула на дитину, чим була завдана шкода психологічному здоров`ю дитини, яке виразилось в тому, що дитина емоційно відреагувала та розплакалась.

Постановою судді від 01.12.2025 зазначені справи об`єднано в одне провадження з присвоєнням справі єдиного номеру 610/3972/25, провадження № 3/610/1116/2025.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник адвокат Литовченко С.І. з протоколами про адміністративні правопорушення не погодились, просили закрити провадження по справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 пояснила, що має трьох дітей, ОСОБА_3 є неповнолітньою. Паспорт планувала зробити до 15 років, щеплення майже всі зроблені.

26.09.2025 вранці вдома було все нормально, вона поїхала в місто до відділення Приватбанку та довго чекала чергу. Їй зателефонували сусіди та сказали, що біля їхнього будинку купа людей, тому вона повернулася додому. Коли приїхала, то її донька сиділа в чужому автомобілі. Вона емоційно відреагувала на це, спілкуючись із працівниками служби, бо не розуміла причину такої поведінки доньки.

Працівники служби у справі дітей повідомили, що її старша повнолітня донька зателефонувала до них і повідомила, що над ОСОБА_4 начебто вчиняється домашнє насилля. Насправді ніякого насилля з її боку немає, вона любить свою доньку, піклується про неї. Донька повертатися додому не захотіла, тоді її відвезли до діда та баби, а звідти в лікарню. В лікарні до доньки її не пустили, хоча вона спілкувалася із лікарем, яка запевнила, що порізи ніякої загрози доля дитини не становлять. Де знаходиться дитина після лікарні, їй невідомо.

Неповнолітня ОСОБА_2 в суді пояснила, що боїться своєї матері, тому просила опитати її без присутності матері.

Неповнолітня потерпіла пояснила, що коли бачить матір, у неї паніка. Вона хотіла, щоб мати звернула увагу на неї, тому і спричинила собі порізи. Матір погрожувала їй, коли дізналася, що вона розповіла працівникам служби про її поведінку. Казала, що буде жити на вулиці, якщо піде з дому. Матір не хотіла їй робити паспорт до 18 років. Зараз вона отримала паспорт. Їй допомогла прийомна родина, в якій вона перебуває після лікарні. Щеплення їй матір не робила. Мати примушувала ходити до церкви. Одного разу вона побила її, коли відмовилась йти до церкви. Ходити до психолога разом мати не пропонувала. Ставало все лише гірше. Шрами від порізів у неї залишилися, нових порізів немає. В її подружки теж були проблеми в родині та в неї теж є порізи. Вона ходила на гурток малювання, але вона казала, що це дуже дорого. Також ходила до музикальної школи. Вона не схотіла закінчувати школу, але мати примушувала. Навчалась погано, коли жила з матір`ю. Зараз у неї високий рівень досягнень. Замість занять вдома була на городі та допомагала в інших справах. Вітчим підсаджував на алкоголь, кричав на неї та замахувався, але вона боялась звертатися за допомогою. Мати її била час від часу, хватала за волосся, якщо їй не подобалося, що вона говорить, в неї агресія весь час. Їй подобалось малювати і сидіти в телефоні. Займатися з мамою спортом не дуже подобалось. Хотіла звернутися до бабусі, але бабуся відмовилась через те, що мама погрожувала їй не давати гроші. Дідусь підтримував маму і говорив, що вона все робить правильно.

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснила, що працює в службі у справах дітей. Після повідомлення старшої сестри ОСОБА_4 про домашнє насильство, вони комісією негайно відреагували на звернення і поїхали до них додому. Матері спочатку не було вдома, до них вийшла ОСОБА_4 , на вулиці було холодно, тому вони попросили її одягнутися і почекати матір в автомобілі. Коли приїхала мати, то кричала, сварилася, на що ОСОБА_4 розплакалася і категорично відмовилася повернутися в будинок, оскільки вона її б`є, принижує та ображає.

Вони відвезли її до діда і баби, але через деякий час їм дідусь повідомив, що ОСОБА_4 не може перебувати у них, так як її мати перестане його матеріально підтримувати. Після цього ОСОБА_4 була поміщена до лікарні, а потім була поміщена до прийомної сім`ї, де і перебуває до цього часу.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснила, що працює в центрі соціальних служб БМР, була присутня 26 вересня 2025 року при виїзді комісії додому до ОСОБА_7 . Дитина категорично відмовляється спілкуватися із матір`ю, а матір не визнає існування пробелм у спілкуванні і вихованні дитини.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 8 ЗУ « Про дитинство» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника адвоката Литовченка С.І., неповнолітню ОСОБА_2 , допитавши свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184, ч. 2 ст. 184 КУпАП, повністю доведеною та підтвердженою:

- протоколами про адміністративні правопорушення, серії ВАД № 701106 від 03.10.2025, ВАД № 701105 від 03.10.2025, в яких зафіксовані обставини інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень;

- листом служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області від 26.09.2025;

- листом від 26.09.2025 старшої сестри неповнолітньої ОСОБА_2 ОСОБА_9 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ;

- заявою неповнолітньої ОСОБА_2 , з якого убачається, що остання повідомляє про те, що її мати вчиняє відносно неї фізичне та психологічне насильство, вона її б`є та словесно ображає, перебувати з нею вона не може;

- листом КНП «Балаклійський центр первинної медико-санітарної допомоги» БМР ХО від 29.09.2025, з якого убачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щеплена не за календарем (категорична відмова матері), ОСОБА_1 неадекватно реагує на зауваження та пропозиції лікаря щодо обстеження та профілактики дитини, рекомендації не виконує;

- листом центру соціальних служб Балаклійської міської ради Харківської області від 29.09.2025, з якого убачається, що неповнолітня ОСОБА_4 повідомила, що її мати вчиняє над нею фізичне та психологічне насильство, яке проявляється в тому, що вона її словесно ображає, також на тілі дитини виявлено подряпини, які сама собі нанесла;

- висновком № 210 від 07.10.2025 оцінки потреб сім`ї/особи ОСОБА_1 , в якому зазначено, що основними ознаками та чинниками, що спричиняють СЖО є неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини.

Доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, суд відноситься до них критично, розцінюючи їх як обрану тактику захисту для уникнення відповідальності.

Дії ОСОБА_1 кваліфікую за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинене стосовно неповнолітньої особи; за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн (3028,00 х 0,2 = 605,60).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, 173-2, 184, 245, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення, із застосуванням ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень 00 копійок (реквізити для сплати штрафу: отримувач: ГУК Харківськ.обл/Харківобл/ 21081300; код отримувача (ЕДРПОУ): 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA0020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення - судовий збір).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 26.12.2025.

Суддя: В. М. Тімонова