Справа №522/3905 /25
Провадження №3-в/522/51/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Коваленко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2025 в частині сплати штрафу, -

УСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави. Крім того у резолютивній частині постанови, зазначено про розстрочення виконання даної постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень строком на 12 (дванадцять) місяців зі сплатою обов`язкового платежу у розмірі 1 416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 67 копійок щомісячно до 30 числа кожного місяця, починаючи з дня набрання даною постановою законної сили.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання постанови суду, оскільки штраф у розмірі, визначеному постановою суду, є непосильним для сплати одним платежем та у термін, визначений законом, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

У відповідності до ст.304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову. В даному випадку - Приморським районним судом м. Одеси.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положення, що регулює питання розстрочення штрафу. Водночас, подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України. Так, згідно ч.4 ст.53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення Правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження у праві керування автомобілем, («Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), п.182).

Враховуючи, що санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено покарання у виді штрафу розміром 17 000 гривень, вказана справа про адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Таким чином, становище правопорушника не може бути гіршим, ніж засудженого, бо інакше право на справедливий суд для людини забезпечити неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи наведене, розстрочення виконання рішення суду передбачено ст.33 ЗУ «Про виконавче провадження».

Втім судом вже вирішувалось питання про розстрочення виконання даної постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, про що зазначено у резолютивній частині постанови суду від 16.05.2025 року.

Керуючись ст.284, 304 КУпАП, ч.4 ст.53 КК України, ст.ст.12, 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Приморського районного суду м.Одеси від 16.05.2025року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Вадим КОВАЛЕНКО