Номер провадження: 33/813/2115/25
Номер справи місцевого суду: 946/5471/25
Головуючий у першій інстанції Бортейчук Ю. Ю.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лупу С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Лупу С.С. на постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекистан, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Встановлено, що 15.07.2025 о 10 годині 52 хвилин в м. Ізмаїл Ізмаїльського району Одеської області по вул. Лісова, буд. 20, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ЗАЗ 110557» номер транспортного засобу НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія був проведений тест на стан вживання алкоголю за допомогою газоаналізатора «Алкотестер Драгер 7510», результат тесту 0.58 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із зазначеною постановою, представник ОСОБА_1 - Лупу С.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідки незгоди з результатами огляду за допомогою Драгера.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на проведення перевірки приладу Драгер, оскільки акт огляду був складений 15.07.2025, а останнє калібрування приладу було 15.10.2024. Разом з тим інтервал технічного обслуговування приладу, а саме перевірка точності складає 6 місяців.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явився, апеляційний суд, врахувавши думку представника, який не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , вважає за можливе розгляд апеляційної скарги здійснювати без участі ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, оглянувши відеозапис події,заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Лупу С.С., який підтримав апеляційну скаргу, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №392172 від 15.07.2025 вбачається, що 15.07.2025 о 10 годині 52 хвилин в м. Ізмаїл Ізмаїльського району Одеської області по вул. Лісова, буд. 20, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ЗАЗ 110557», номер транспортного засобу НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія був проведений тест на стан вживання алкоголю за допомогою газоаналізатора «Алкотестер Драгер 7510», результат тесту 0.58 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №392172 від 15.07.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом тесту №689 від 15.07.2025, довідками від 15.07.2025, відеозаписом події.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідки незгоди з результатами огляду за допомогою технічного приладу «Drager», не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу «Drager», за результатами якого було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а саме зафіксовано вміст алкоголю 0,58 проміле. Жодних заперечень або незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював, в той час як поліцейський пояснив останньому, що за результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі також зафіксована процедура складання протоколу, зі змістом якого водій ОСОБА_1 був ознайомлений та підписав його без зауважень, тим самим погодившись з обставинами викладеними в протоколі.

При цьому, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що приписами ст. 266 КУпАП не передбачено обов`язку роз`яснювати співробітниками поліції водію наслідків незгоди з результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, більш того водій ОСОБА_1 не заявляв категоричної незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, що підтверджується дослідженим, в тому числі судом апеляційної інстанції відеозаписом складення протоколу, зміст якого викладено вище.

Крім того, від ОСОБА_1 будь-яких зауважень під час складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення не надходило, більш того, підпис ОСОБА_1 міститься в графі «З результатами згоден» в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Доводи сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутні докази на проведення перевірки приладу Драгер, оскільки акт огляду був складений 15.07.2025, а останнє калібрування приладу було 15.10.2024, в той час як інтервал технічного обслуговування приладу, а саме перевірка точності складає 6 місяців, є голослівними, оскільки, як слушно зазначено судом першої інстанції, Інструкцією з експлуатації спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», передбачена можливість використання алкотестера «Drager Alcotest 7510» і після спливу 6 місяців після останнього градуювання (калібрування), а залежно від умов експлуатації можливе збільшення інтервалів між перевірками точності до одного року. Окрім того, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» затверджено міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації за категоріями, зокрема для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається встановлено міжповірочний інтервал в 1 рік.

Таким чином, доводи апелянта в наведеній частині апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписи з нагрудної відеокамери працівників поліції були оцінені суддею, узгоджуються між собою, і обґрунтовано визнані судом першої інстанції достовірними і достатніми для підтвердження відповідно до стандарту «поза розумним сумнівом» факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшли свого підтвердження, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Лупу С.С. - залишити без задоволення.

Постанову суддіІзмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов