Провадження по справі № 3/522/8237/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., при секретарі Тетькової В.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Дударенко С.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2025 о 23 год. 25 хв., громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 740» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по провулку Газовий, при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, так як 03.12.2024 постановою БАД № 522090 від 03.12.2024 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

За даним фактом відносно водія ОСОБА_1 поліцейським полку УПП в Одеській області ДПП складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487506 від 19.10.2025, за яке передбачене адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Дударенко С.В., діючий в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Свої доводи мотивував тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому не може бути причетним до адміністративної відповідальності. Також сторона захисту наголосила на тому, що ним оскаржено постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5967635 від 19.10.2025, за ч. 1 ст. 126 КУпАП сплатив водій транспортного засобу, а не сам ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 разом із товаришем, який перебував у тверезому стані, прямував із нічного закладу, проте зазначений товариш не мав при собі посвідчення водія. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди товариш ОСОБА_1 залишив місце події, оскільки раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав, просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що він зустрівся з ОСОБА_1 та іншими знайомими в центрі міста Одеси та пішли випивати в заклад «12 monkeys», де були до 23 год. 00 хв. Потім вони поїхали додому, він сидів на задньому сидінні автомобіля. Зазначив, що за кермом перебував не ОСОБА_1 , а інший знайомий.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали адміністративної справи, заслухавши надані в судовому засіданні пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Суддя не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частина 4 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеномузаконом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487506 від 19.10.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься за територіальною підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487506 від 19.10.2025, ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487506 від 19.10.2025 матеріалами адміністративної справи, а саме: довідкою про отримання особою посвідчення водія, довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 522090 від 03.12.2024 та відеозаписом, напрацьованим ІПП в Одеській області.

Під час дослідження у судовому засіданні відеозапису встановлено, що працівники УПП в Одеській області прибули на місце події вже після скоєння дорожньо-транспортної пригоди. У ході спілкування інспекторів з особами, які перебували на місці ДТП, з`ясовано, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводився неадекватно та висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції. При цьому ОСОБА_1 наполягав на тому, що він не керував транспортним засобом.

Під час бесіди інспекторів з громадянином ОСОБА_3 , який знаходився на місці ДТП, встановлено, що водій автомобіля не впорався з керуванням під час здійснення повороту та здійснив наїзд на будинок.

З відеозапису також вбачається, що на початку спілкування з працівниками УПП ОСОБА_1 повідомив, що він «просто їду додому» (таймінг 02:05), а згодом що за кермом не перебував. На запитання поліцейського «Що трапилось?» ОСОБА_1 зазначив, що «просто їде з центру міста» (таймінг 04:58).

Через деякий час ОСОБА_1 почав стверджувати, що транспортним засобом керувала інша особа, яка залишила місце пригоди, та намагався «вирішити питання» з працівниками поліції з метою уникнення складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 поводив себе надмірно, неодноразово намагався з ІПП в Одеській області «вирішити питання» для того, щоб працівники поліції не складали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Суд також звертає увагу, що суперечлива поведінка ОСОБА_1 , яка полягала у послідовній зміні пояснень від категоричного заперечення факту керування транспортним засобом до спроб «вирішити питання» з працівниками поліції з метою уникнення адміністративної відповідальності, свідчить про спрямованість дій ОСОБА_1 на уникнення встановлення фактичних обставин події.

Посилання сторони захисту на те, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, була оскаржена, а відтак не може бути взята судом до уваги, суд визнає необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами.

Згідно із загальними засадами судочинства та вимогами процесуального закону, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Саме по собі твердження захисника про оскарження судового рішення без надання будь-яких документальних підтверджень не може вважатися належним доказом наявності відповідної процесуальної дії.

Матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів подання апеляційної скарги на зазначену постанову, зокрема копії апеляційної скарги, відомостей про її реєстрацію судом апеляційної інстанції, які б свідчили про перегляд або намір перегляду постанови суду першої інстанції.

За відсутності підтвердження факту оскарження, постанова Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2025 вважається такою, що набрала законної сили у встановленому законом порядку, та має юридичну силу обов`язкового до врахування судового рішення. До моменту її скасування або зміни в передбаченому законом порядку вона є чинною та підлягає оцінці судом поряд з іншими доказами у справі.

Таким чином, доводи сторони захисту про неможливість врахування зазначеної постанови ґрунтуються виключно на припущеннях, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд критично ставиться до таких тверджень та відхиляє їх як безпідставні.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн 00 коп.).

Зазначеною постановою встановлено, що 18.10.2025 о 23 год. 25 хв. у м. Одесі, у провулку Газовий, біля буд. № 2 по вул. Чорноморського Козацтва, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW 740» д.н.з. НОМЕР_1 , не впевнився в безпеці руху, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість та, не впоравшись із керуванням, здійснив наїзд на перешкоду будинок № 20 по вул. Чорноморського Козацтва. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб та будівля зазнали механічних пошкоджень.

Вказані обставини підтверджують факт того, що саме ОСОБА_1 безпосередньо керував транспортним засобом у момент вчинення ДТП, чим порушив вимоги п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не відволікатися від керування.

Посилання адвоката Дударенка С.В. на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5967635 від 19 жовтня 2025 року за частиною першою статті 126 КУпАП сплатив безпосередньо водій транспортного засобу, а не ОСОБА_1 , суд визнає такими, що не мають правового значення для вирішення справи по суті та не спростовують установлених обставин, так як вказаною постановою винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП визнано ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, зазначена постанова ІПП в Одеській області від 19.10.2025 винесена саме щодо ОСОБА_1 , який у ній прямо визначений як особа, притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказана постанова містить усі передбачені законом реквізити, складена уповноваженою посадовою особою в межах наданих повноважень та не скасована і не визнана незаконною у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок нести адміністративну відповідальність покладається на особу, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, незалежно від того, ким фактично здійснено сплату штрафу. Факт оплати адміністративного стягнення іншою особою не змінює суб`єкта адміністративної відповідальності, не звільняє особу, зазначену в постанові, від правових наслідків притягнення до відповідальності та не спростовує самого факту вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що постанова серії ЕНА № 5967635 від 19.10.2025 була винесена помилково або щодо іншої особи, а також відомостей про її оскарження чи скасування. Захисником не надано суду жодних процесуальних документів, які б підтверджували незаконність або недійсність зазначеної постанови.

За таких обставин суд дійшов висновку, що твердження сторони захисту про сплату штрафу водієм транспортного засобу не впливають на правову оцінку встановлених обставин та не є підставою для неврахування постанови ІПП в Одеській області від 19.10.2025 як належного та допустимого доказу у справі. У зв`язку з цим суд критично ставиться до наведених доводів та відхиляє їх як необґрунтовані.

23.12.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов лист від Управління патрульної поліції в Одеській області, з якого вбачається, що 19.10.2025 Інспекцією патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5967635 від 19.10.2025, за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з наданою інформацією, станом на 19.12.2025 зазначена постанова не була оскаржена у встановленому законом порядку, а також відсутні будь-які відомості щодо її оскарження в судовому порядку. Таким чином, вказана постанова набула законної сили та є чинною.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у момент вчинення адміністративного правопорушення, суд зазначає, що такі пояснення спростовуються наявною у матеріалах справи постановою серії ЕНА № 5967635 від 19.10.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП саме як особу, яка керувала транспортним засобом без відповідних документів.

Суд виходить з того, що, не скориставшись правом на оскарження зазначеної постанови, ОСОБА_1 фактично погодився з викладеними у ній обставинами, зокрема з фактом керування ним транспортним засобом. За таких обставин повторне заперечення факту керування транспортним засобом є безпідставним та спрямованим на уникнення адміністративної відповідальності.

Крім того, суд бере до уваги, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, встановлена належними та допустимими доказами, які містяться у матеріалах справи, та підтверджується постановою уповноваженого органу, що набрала законної сили.

Що стосується показань свідка ОСОБА_2 , який у судовому засіданні пояснив, що він зустрівся з ОСОБА_1 та іншими знайомими у центральній частині м. Одеси, після чого вони разом відвідували заклад «12 monkeys» та перебували там приблизно до 23 год. 00 хв., а згодом поїхали додому, при цьому свідок зазначив, що перебував на задньому сидінні автомобіля, а за кермом перебував не ОСОБА_1 , а інша особа, суд зазначає наступне.

Суд критично оцінює вказані показання свідка, оскільки вони суперечать встановленим судом обставинам справи та спростовуються сукупністю інших доказів, зокрема постановою серії ЕНА № 5967635 від 19.10.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також матеріалами справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що свідок ОСОБА_2 є знайомим ОСОБА_1 , а його показання спрямовані на спростування вже встановленого факту керування транспортним засобом, який підтверджений чинною постановою уповноваженого органу. За таких обставин суд доходить висновку, що зазначені показання є суб`єктивними, не підтверджуються іншими доказами у справі та не можуть бути покладені в основу судового рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а також показання свідка ОСОБА_2 у цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають врахуванню при вирішенні справи, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, доведена та підтверджена належними і допустимими доказами.

З урахуванням встановленого факту керування транспортним засобом суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки на момент керування він не мав відповідного права керування транспортним засобом.

Таким чином, зазначена постанова Приморського районного суду м. Одеси є належним та допустимим доказом, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що у свою чергу є юридично значущою обставиною для кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а його подальша поведінка була спрямована на уникнення відповідальності.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставини, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст. 7, 24, 33, 34, 40-1, 126, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 605,60 гривень на користь держави.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ