Провадження № 3/686/8083/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.25

08 грудня 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, маючого на утримані одну малолітню та одну неповнолітню дитину, працюючого майстром аварійно-диспетчерської служби Хмельницької філії ТОВ «Газові мережі»,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Поліцейським УПП в Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473896 від 05.10.2025 р.

За цим протоколом ОСОБА_1 фактично ставиться у вину те, що він о 02 год. 37 хв. 05 жовтня 2025 року у м.Хмельницькому, по вул.Соборній, 6, у порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем марки та моделі «Mercedes-Benz А180 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, просив закрити провадження в справі та пояснив, що дійсно у вищевказані час та місці він керував автомобілем марки та моделі «Mercedes-Benz А180 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , що належить його знайомій ОСОБА_2 , яка 05.10.2025 р. відпочивала у нічному клубі та, зателефонувавши ОСОБА_1 , попросила забрати її, разом із автомобілем, з клубу та відвезти додому. Сам ОСОБА_1 теж заходив у клуб, провів там якийсь час, проте алкогольні напої він не вживав, оскільки вже давно, через хворобу, не п`є алкоголь, при цьому, ввечері, 04.10.2025 р. вживав лише безалкогольний енергетичний напій та айран. Коли автомобіль, під його керуванням, за порушення комендантської години (правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував) зупинили працівники поліції, ОСОБА_1 розхвилювався, побоюючись виклику поліцейськими на місце зупинки автомобіля працівників ТЦК та СП, адже в той день у нього закінчилась відстрочка від мобілізації, тому він намагався пришвидшити проведення працівниками процедури огляду його на стан сп`яніння, одразу погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», а коли тест показав позитивний результат (0,25 проміле), погодився із таким результатом, підписавши акт огляду на стан сп`яніння, та відмовився пройти повторний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Після цього працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та відпустили додому.

Захисник Захаркевич О.В. у судовому засіданні просив, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, закрити провадження в справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись на те, що у зазначені в протоколі день час та місці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, був безпричинно зупиненим працівниками поліції, які безпідставно запропонували пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який у такому стані не перебував, ознак алкогольного сп`яніння не мав, отриманий, під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510 ARLM 0331», результат - 0,25 ‰ також не свідчить про факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, адже вказаний результат, із врахуванням допустимої похибки зазначеного приладу в робочих умовах, яка становить (± 0,06 ‰), не перевищив допустиму норму, а тому зазначений показник результату огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, на підставі якого працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення та додані до цього протоколу матеріали, не можуть бути достовірними та допустимими доказами перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно зі ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2).

На підставі ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст.9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

У ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, з-поміж іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст.256 КУпАП, серед яких у протоколі обов`язково зазначаються відомості про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків, якщо вони є, інші відомості, необхідні для вирішення справи. В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен проводитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, суть якого має бути доведена до відома особи, яка притягається до відповідальності.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

У розумінні ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення, суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні умисні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення. Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 р. (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Вказаний огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними (ч.ч. 1-3, 5 ст.266 КУпАП, п.п. 2-3 Порядку, п.п. 2, 6, 7 розділу І, п.п. 1,6, 7, 10, 11 розділу ІІ Інструкції).

Отже, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП, п.п.2, 4 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають лише ті водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 розд.І Інструкції).

Відповідно до ч.5 розділу ІІ Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473896 від 05.10.2025 р., у ньому викладене обвинувачення ОСОБА_1 у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівником поліції, окрім вказаного протоколу, надано: направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 05.10.2025 р. (форма якого, всупереч п.8 розділу ІІ Інструкції, не відповідає тій, яка наведена в додатку 1 до цієї Інструкції) та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких відображено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) і зафіксовано результат такого огляду ОСОБА_1 позитивний (0,25 ‰); роздруківка тесту приладу «Drager Alcotest 7510 ARLM 0331» від 05.10.2025 р. (тест №778, результат - 0,25 ‰); довідка інспектора відділу адміністративної практики УПП в Хмельницькій області ДПП, яка підтверджує той факт, що ОСОБА_1 видавалось посвідчення водія, а також те, що за останнім на протязі року порушень правил дорожнього руху не було зафіксовано, тобто ОСОБА_1 вважається такою особою, яка до адміністративної відповідальності не притягалась; здійснені за допомогою відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції відеозаписи, в яких зафіксовані факти керування ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці автомобілем марки та моделі «Mercedes-Benz А180 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , його зупинки працівниками поліції, проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат такого огляду та процес оформлення поліцейським вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473896 від 05.10.2025 р. відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що після зупинки транспортного засобу, поліцейський, назвавши ознаки алкогольного сп`яніння, ніби-то виявлені у ОСОБА_1 , запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов такий огляд, про що також свідчить роздруківка приладу «Drager Alcotest 7510 ARLM 0331», тест № 778 від 05.10.2025 р., отриманий результат - 0,25 ‰. При цьому, поліцейським було проігноровано ту обставину, що під час проведення, за допомогою вказаного спеціального технічного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , отриманий результат - 0,25 ‰, з урахуванням допустимої у вказаному приладі погрішності, міг свідчити й про те, що ОСОБА_1 міг і не перебувати у стані алкогольного сп`яніння, і не дивлячись на це, було розпочато процедуру складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, з наявної у матеріалах справи, наданої на запит захисника, настанови з експлуатації газоаналізатора для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Drager Alcotest 7510 ОІМL» вбачається, що під час експлуатування вказаного приладу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , існують границі допустимої похибки, зокрема, для масової концентрації алкоголю в крові абсолютна похибка становить ± 0,06 ‰ (у діапазоні вимірювань від 0 ‰ до 0,8 ‰).

Зазначене також підтверджується й наданим захиснику та долученим до матеріалів справи свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 7510 ОІМL ARLM 0331» №П51QM055610325, чинне до 20.05.2026 р., з розділу експлуатаційної документації якого вбачається, що абсолютна похибка вказаного приладу, в діапазоні вимірювань від 0,00‰ до 0,80‰, становить ± 0,06 ‰.

Про існування вказаних границь допустимої похибки (± 0,06 ‰ у діапазоні від 0 до 0,8 ‰) під час експлуатування у робочих умовах вищеозначеного газоанатізатора вбачається також із наданої на запит захисника відповіді представника компанії «Saturn Data International», яка є офіційним дистриб`ютором в Україні концерну з Німеччини з постачання, введення в обіг та продажу приладів алкодіагностики (Drager Safety AG&Co. KGaA), зокрема й газоаналізаторів «Drager Alcotest 7510 ОІМL». Окрім того, у наданій представником вказаної компанії відповіді №1109-11 від 11.11.2025 р., наданій на адвокатський запит захисника Захаревича О.В., зазначено також інформацію щодо технічних характеристик приладу «Drager Alcotest 7510 OIML», серійний заводський №ARLM-0331, при визначенні 05.10.2025 р. зазначеним приладом результату огляду ОСОБА_1 - 0,25 ‰, у робочих умовах навколишнього середовища від -10 до +40 , у діапазоні вимірювання від 0 до 0,8‰, реальне значення, з урахуванням похибки приладу, могло знаходитись у межах 0,25 ± 0,06 ‰, тобто у межах від 0,19 до 0,31 ‰, за умови виконання всіх вимог і додержання всіх застережень щодо експлуатації та правил використання приладу користувачем, що станом на 05.10.2025 р. було виконано користувачем в частині сервісного обслуговування.

Отже, враховуючи, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у розмірі - 0,25 ‰, встановлений приладом «Drager Alcotest 7510 ОІМL ARLM 0331», є незначним відхиленням від допустимої норми (до 0,20 ‰ включно), в межах похибки даного приладу, визначеної його технічними характеристиками (0,06 ‰), а тому не можна виключати наявність у ОСОБА_1 такого рівня алкоголю в крові, який не перевищує 0,2 проміле і який, у відповідності до Інструкції, не може вважатися станом алкогольного сп`яніння. Тому, за вказаних обставин, із врахуванням навіть допустимих мінімальних похибок в роботі приладу «Drager Alcotest ARLM 0331», працівник поліції, який проводив вказаний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, міг помилково вказати у протоколі про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вищезазначений результат огляду ОСОБА_1 , який проводився при температурі +19 , виключає категоричне встановлення стану алкогольного сп`яніння у водія, відповідно факт перебування ОСОБА_1 у такому стані не доведений.

Також, суд звертає увагу й на те, що працівники поліції, при виявленні, в ході проведення огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою вказаного приладу, такої незначної кількості алкоголю, що в межах допустимої похибки взагалі виключає адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП, під сумнів отримані результати тестування не поставили та, не дивлячись на те, що з поведінки, рухів та мови водія ОСОБА_1 (зафіксованих на відео) не вбачалось, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 належним чином не роз`яснили про можливість проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не сприяли в проведенні такого огляду в медичному закладі, натомість склали вищеозначений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, після перегляду вищеозначених відеозаписів, суд тлумачить усі сумніви на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та визнає недостовірними доказами наявні у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 05.10.2025 р., та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки зафіксовані у вказаних направленні та акті, ознаки алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів та порушення мови) не відповідають дійсності, оскільки при перегляді в судовому засіданні відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, наявність зазначених ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не підтвердилась. При цьому, сам акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів є документом, який складено за результатами проведеного тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510 ОІМL ARLM 0331», який у даному випадку достеменно стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не підтвердив, про що зазначено вище. Вказані ж у акті огляду відомості щодо згоди ОСОБА_1 із результатами проведеного тестування спростовуються вищеозначеними, наданими у судовому засіданні, показаннями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, доказів, які б були належними, достовірними та допустимими і які б спростовували встановленні у судовому засіданні обставини, показання ОСОБА_1 та які б об`єктивно доводили факт керування останнім транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що було б зафіксовано у спосіб, передбачений чинним законодавством, до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473896 від 05.10.2025 р. долучено не було. До того ж, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними, достовірними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

З урахуванням наведеного, оскільки в ході судового розгляду не встановлено жодних належних та достовірних доказів про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що останньому ставиться у вину, відомості, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, є недостовірними.

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на положення ст.62 Конституції України, ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, після аналізу всіх доказів по справі, суд тлумачить усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, та приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини не здобуто та суду не надано, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя