Справа № 746/501/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.12.2025 року

Суддя Срібнянського районного суду Чернігівської області Нагорна Н.Г., при секретарях судового засідання Сакун Н.П., Марченко О.Ю., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та представника ОСОБА_1 адвоката Матвієнка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гурбинці, який проживає на АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який працює у СТОВ «Батьківщина»,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2025 року до Срібнянського районного суду Чернігівської області з Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшов адміністративний матеріал про порушення ОСОБА_2 частини першої статті 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2025 року серії ААД № 329555, 05 жовтня 2025 року в 00 год. 49 хв. в с. Гурбинці, на вул. Спортивній, 21, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду 1,66 % проміле. Особа ОСОБА_1 встановлена на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). Відповідальність за вказане правопорушення передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Справа судом призначалась до розгляду неодноразово, зокрема на:

- 28 жовтня 2025 року (відкладено за клопотанням адвоката Матвієнка В.М. з метою надання йому можливості ознайомитись з матеріалами справи);

- 12 листопада 2025 року (в судове засідання з`явився ОСОБА_3 , який надав пояснення у справі, адвокат Матвієнко В.М., який, в тому числі, заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_4 , яка була допитана в судовому засіданні, судове засідання відкладено за клопотанням адвоката для виклику свідка ОСОБА_5 );

- 02 грудня 2025 року (в судове засідання з`явився ОСОБА_3 , адвокат Матвієнко В.М., в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_5 , розгляд справи відкладено у зв`язку з клопотанням адвоката про надання додаткових доказів (фотокопії карти місцевості, інших фотоматеріалів));

- 16 грудня 2025 року розгляд справи (відкладено за клопотанням адвоката Матвієнка В.М. у зв`язку з його перебуванням у стані тимчасової непрацездатності (лікарняний));

- 31 грудня 2025 року (в судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та представник особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, адвокат Матвієнко В.М., не прибули, але 29 грудня 2025 року адвокат Матвієнко В.М. надіслав до суду клопотання про закриття адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на додаток до якого долучив фотоматеріали).

В судовому засіданні 12 листопада 2025 року особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП не визнав та пояснив суду, що напередодні 05 жовтня 2025 року (протокол складено в

00 год. 49 хв.), увечері 04 жовтня 2025 року він на належному йому автомобілі «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , поїхав до центру с. Гурбинці, там зустрів своїх приятелів та вони вирішити вжити алкогольні напої на свіжому повітрі, в парковій зоні, що знаходиться на території с. Гурбинці. Належний йому автомобіль був припаркований на узбіччі дороги неподалік паркової зони. Наближалась комендантська година, тому вони зі своїм приятелем вирішили продовжити вечір вже вдома у ОСОБА_4 , яка запросила їх до себе. Розуміючи, що він вживав алкоголь, він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_5 , жителю с. Дігтярі, та попросив його приїхати до с. Гурбинці, сісти за кермо його автомобіля й відігнати автомобіль за вказаною адресою. ОСОБА_5 погодився, приїхав та відігнав автомобіль до будинку, де проживає ОСОБА_4 , де й припаркував його на узбіччі. Пізніше, вже після початку комендантської години, вони з приятелем вийшли на вулицю на перекур, у нього із собою були ключі від машини, на вулиці було прохолодно, тому вони сіли в машину, він на місце водія. Автомобіль просто стояв на місці, не рухався. До них під`їхав автомобіль поліції, підійшов патрульний поліцейський, повідомив, що вони порушують комендантську годину та повідомив ОСОБА_6 , що він має ознаки алкогольного сп`яніння, наполягав на тому, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, запропонував пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного приладу Alcotest Drager 6820, на що ОСОБА_3 погодився. Він не заперечує, що він вживав алкогольні напої напередодні, але він заперечує факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи, крім іншого, і те, що на записі відеофіксації з відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудної камери поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не зафіксовано факту керування, на відео автомобіль стоїть на узбіччі дороги. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу погодився, оскільки поліцейські не роз`яснили йому належним чином його права. Він не розумів, що такий огляд має обов`язок пройти виключно особа, яка керувала транспортним засобом.

В судовому засіданні 12 листопада 2025 року свідок ОСОБА_4 , будучи повідомленою про відповідальність за надання неправдивих свідчень, показала, що увечері 04 жовтня 2025 року вона проводила час в компанії, в якій був присутній і ОСОБА_3 , вони спілкувались в парковій зоні на території с. Гурбинці. Наближалась комендантська година і вона запропонувала невеликій компанії, в тому числі ОСОБА_6 , переміститись до неї додому. ОСОБА_3 комусь зателефонував, приїхав молодий чоловік і відвіз їхню компанію на автомобілі ОСОБА_1 до її будинку за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіль припаркував на узбіччі дороги вздовж паркану. Вони пішли до будинку, але пізніше хлопці вийшли на вулицю на перекур, коли повернулись, розповіли, що на ОСОБА_7 склали протокол за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні 02 грудня 2025 року свідок ОСОБА_5 , будучи попередженим про відповідальність за надання неправдивих свідчень, показав, що 04 жовтня 2025 року йому зателефонував його знайомий ОСОБА_3 та попросив приїхати до с. Гурбинці і відігнати його автомобіль за адресою, яку він вкаже. ОСОБА_5 погодився допомогти, приїхав із с. Дігтярі, де мешкає, до центру с. Гурбинці, біля паркової зони стояв автомобіль ОСОБА_1 . Він сів за кермо автомобіля, пасажирами якого був сам ОСОБА_3 та інші особи, і відвіз їх за адресою, яку йому вказали. Дорогу йому показували по мірі руху, адресу, куди він доставив автомобіль та пасажирів він не знає, оскільки не місцевий, пам`ятає лише, що неподалік того місця, куди він відігнав автомобіль був стадіон (бачив вивіску).

В цьому ж судовому засіданні адвокат Матвієнко В.М. заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю надання нових доказів на підтвердження обставин, щодо яких надав пояснення свідок ОСОБА_5 , а саме щодо надання доказів про те, що ОСОБА_5 відігнав автомобіль саме за адресою: АДРЕСА_2 .

29 грудня 2025 року до суду надійшло клопотання адвоката Матвієнка В.М. про закриття адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свою позицію, адвокат Матвієнко В.М. вказує, що після дослідження відеозапису, долученого до матеріалів адміністративної справи, йому стало очевидним, що працівники поліції припустились низки порушень, які унеможливлюють притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Зазначає, що працівники поліції, особі яка притягується до відповідальності, не роз`яснили його права, що призвело до невірного розуміння ним, які саме дії мають ознаки адміністративного правопорушення, та які правові наслідки у разі використання приладу «Драгер» та притягнення до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Вказує, що матеріали адміністративного провадження не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування, оскільки відсутній додаток чи розписка про передачу керування іншій особі, що прямо суперечить описовій частині протоколу, відповідно до якого поліцейські безпідставно, на думку адвоката, стверджують про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У вступній частині протоколу про адміністративне правопорушення від 05 жовтня

2025 року серії ААД № 329555, складеному щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, поліцейський, який складав протокол, зазначив місцем складання протоколу «с. Сокиринці, вул. Спортивна, 21» при тому що відповідно до описової частини цього протоколу місцем вчинення правопорушення поліцейський вказав « АДРЕСА_2 », тобто місце вчинення правопорушення та місце складання протоколу відрізняються, тобто протокол складено з порушенням вимог до його складання та такий протокол не може бути визнаний належним доказом у справі.

До того ж вказане суперечить фактичному розташуванню автомобіля згідно з поясненнями самого ОСОБА_1 та показами свідків, допитаних у судовому засіданні, які стверджують, що автомобіль був припаркований біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання свідка ОСОБА_4 .

Також адвокат зазначає, що в описовій частині протоколу ОСОБА_6 інкримінується керування транспортним засобом, хоча відеодоказ, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не містить інформації про приведення у рух автомобіля, оскільки такий не рухається а відповідно і твердження поліцейських про керування транспортним засобом не мають під собою ніякого підґрунтя.

Корінець до алкотестеру «Драгер» за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 05 жовтня 2025 року також не може бути належним та допустимим доказом у вказаній справі, адже відсутній сам факт керування автомобілем.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідків, безпосередньо у судовому засіданні дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2025 року серії ААД № 329555;

- чек газоаналізатора Alcotest Drager 6820 від 05 жовтня 2025 року (01 год. 04 хв.), результат огляду 1,66% проміле;

- диск із записом відеофіксації, здійсненої працівником поліції;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_3 власноручно зазначив про згоду з результатами огляду;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 жовтня 2025 року (01 год. 10 хв.);

- довідку САП № 46786-2025 від 06 жовтня 2025 року про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з відомостями бази МВС «НАІС» посвідчення водія серії НОМЕР_2 отримав 12 липня 2023 року,

оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає, по перше, в керуванні транспортними засобами, а по друге, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, відповідно до чинного законодавства, під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

Однак, з долученого до адміністративного матеріалу доказу диска із записом відеофіксації, здійсненої працівником поліції, неможливо встановити, що ОСОБА_3 керував припаркованим вздовж проїжджої частини автомобілем «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки із запису з відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається, що поліцейський автомобіль під`їжджає до автомобіля «ВАЗ 2105», який стоїть на узбіччі дороги.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, саме у протоколі фіксується факт вчинення адміністративного правопорушення, час та місце його вчинення.

Статтею 256 КУпАП встановлено вимоги щодо адміністративного протоколу. Норми зазначеної статті передбачають перелік даних, що обов`язково повинні бути закріплені у протоколі для того, щоб він мав відповідну юридичну силу щоб його неможливо було заперечувати.

У протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суп. адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, в протоколі повинно бути зазначено місце його складання та місце вчинення правопорушення.

Як слушно вказав у клопотанні про закриття адміністративного провадження адвокат Матвієнко В.М., у протоколі від 05 жовтня 2025 року серії ААД № 329555, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, місцем складання цього протоколу зазначено АДРЕСА_3 , а місцем вчинення правопорушення АДРЕСА_2 , тобто місце вчинення правопорушення та місце складання протоколу відрізняються. Доказів, які б пояснювали вказану розбіжність щодо місця складання протоколу та місця вчинення правопорушення до протоколу не додано.

Крім того, сам ОСОБА_3 та допитані в судовому засіданні свідки стверджують, що автомобіль на момент, коли до нього під`їхали патрульні поліцейські, взагалі перебував за іншою адресою, саме: с. Гурбинці, пров. Спортивний, 1.

На підтвердження пояснень особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, та показів свідків щодо ймовірного місця події, зафіксованого в протоколі від 05 жовтня 2025 року серії ААД № 329555, адвокат Матвієнко В.М. долучив до клопотання про закриття провадження відповідні фотоматеріали.

Ураховуючи викладене, у суду виникли обґрунтовані сумніви щодо місця складання протоколу та ймовірного місця вчинення правопорушення, що є неприпустимим та не дає суду можливості вважати протокол від 05 жовтня 2025 року серії ААД № 329555 належним та допустимим доказом у справі.

Відповідно до частини першої статті 130 КупАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, отже вказаний довід представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд також приймає до уваги.

Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України»). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, не може породжувати у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, а відмова від огляду за таких обставин не може породжувати для водія негативних юридичних наслідків.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог пункту 2.9 (а) ПДР України суду не надано.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі закриття провадження у справі, судовий збір не стягується.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статтями 23, 33, 40-1, частиною першої статті 130, статтями 245, 251, 268, 283-285, 294 303 КУпАП, частиною четвертою статті 53 КК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Н.Г. Нагорна