Справа № 950/3491/25
Провадження № 3/950/1786/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної екологічної інспекції у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадяни України; зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 , працює в.о. директора ПЗ «Михайлівська цілина») за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом від 05.11.2025 № 017310, 17.10.2025 об 11 год. 00 хв. встановлено порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме ОСОБА_1 допустив здійснення протипожежних заходів сінокосіння механізованими засобами з використанням міні-трактора по периметру ПЗ «Михайлівська цілина» на площі 118,35 га, що може негативно вплинути на стан природних комплексів та об`єктів заповідника, що є порушенням ст. 7, абз. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Представник ОСОБА_1 , адвокат Петрищев О.О., подав до суду клопотання у якому провадження у справі просив закрити. Зазначив, що ст. 91 КУпАП передбачає відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Для наявності складу правопорушення слід встановити: об`єктивну сторону фактичне вчинення заборонених дій у межах ПЗФ; протиправність діяння відсутність дозволів, лімітів, погоджень або виконання робіт заборонених законом; суб`єктивну сторону вину особи; наслідки шкоду. На думку представника, жоден із указаних елементів не підтверджено у даному випадку. ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, які суперечать цільовому призначенню заповідника, порушують природний розвиток процесів або створюють загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти.

Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 16.07.2021 № 487 затверджено Проект організації території природного заповідника «Михайлівська цілина» та охорони його природних комплексів. Указаним проектом (захід № 41) передбачено створення протипожежних смуг по периметру заповідника та по периметру його історичної частини, а також догляд за існуючими протипожежними розривами. Такий захід прямо передбачає створення протипожежних смуг шляхом викошування трав`яного покриву. До проекту були розроблені карти заповідника, в тому числі карта розміщення господарської ділянки, площа якої становить 118,35 га. На таку земельну ділянку було видано ліміт та дозвіл на спеціальне використання.

Тобто викошування трав`яного покриву на такій земельній ділянці здійснювалось відповідно до затвердженого проекту та лімітів і дозволу. Викошування трав`яного покриву є протипожежним заходом, не є порушенням цільового призначення земель, не є втручанням у природний розвиток процесів, не має забороненого впливу на природні комплекси.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , адвокат Петрищев О.О., своє клопотання підтримав.

Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У провину ОСОБА_1 ставиться вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Указана норма передбачає відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

У протоколі від 05.11.2025 № 017310 міститься вказівка на дії, які на думку автомра протоколу передбачають відповідальність за ст. 91 КУпАП, а саме « ОСОБА_1 допустив здійснення протипожежних заходів сінокосіння механізованими засобами з використанням міні-трактора».

Такі дії, на думку державного інспектора є порушенням ст. 7, абз. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Зокрема ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» дає визначення земель природно-заповідного фонду та містить шість частин, однак порушення якої саме норми допустив ОСОБА_1 у протоколі не розкрито.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на території природних заповідників забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти, а саме: мисливство, рибальство, лісокультурні роботи, рубка дуплястих дерев, всі види екскурсій, крім пішохідних, біотехнічні заходи, сінокосіння механізованими засобами, туризм, інтродукція нових видів тварин і рослин, проведення заходів з метою збільшення чисельності окремих видів тварин понад допустиму науково обґрунтовану ємність угідь, збирання колекційних та інших матеріалів, крім матеріалів, необхідних для виконання наукових досліджень.

Серед іншого, мова іде про заборону сінокосіння механізованими засобами.

В той же час, частини 3, 4 ст. 16 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачають, що проектом організації території природного заповідника та охорони його природних комплексів може бути передбачено виділення земельних ділянок для задоволення господарських потреб заповідника та його працівників у сінокосах, випасах, городах та паливі відповідно до встановлених нормативів.

Проекти організації території природних заповідників та охорони їх природних комплексів розробляються спеціалізованими проектними організаціями і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 16.07.2021 № 487 затверджено Проект організації території природного заповідника «Михайлівська цілина» та охорони його природних комплексів, розроблений ПрАТ «Науково-виробничий комплекс «Курс».

Пунктом 41 проекту передбачено створення протипожежних смуг по периметру заповідника та по периметру його історичної частини. Виконання заходу передбачає створення протипожежних смуг шляхом викошування трав`яного покриву. Зокрема передбачається створення ППС шириною 50 метрів уздовж усього периметру заповідника (95,35 га) та старої його частини (23 га).

Тобто загальна площа викошування 118,35 га. При цьому 08.05.2025 Департаментом захисту довкілля та природних ресурсів Сумської ОДА ПЗ «Михайлівська цілина» видано дозвіл № 1 на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення (наявний у матеріалах справи), яким, в межах лімітів, надано дозвіл на створення протипожежних смуг по периметру ПЗ «Михайлівська цілина» та його історичної частини площею 118,35 га.

Тобто викошування протипожежних смуг здійснюється в межах установленого ліміту та на підставі відповідного дозволу.

Слід зазначити, що у протоколі від 05.11.2025 відсутня конкретна площа, на якій здійснено викошування рослинності (міститься вказівка на загальну площу 118,35 га, однак відомості про заміри та процес визначення площі відсутні). Однак, з урахуванням вимог Проекту організації території природного заповідника «Михайлівська цілина» та охорони його природних комплексів, викошування площі в 118,35 га з шириною смуги в 50 м вручну видається нездійсненним як фізично так і у формальній площині (з урахуванням терміну дії дозволу до 31.12.2025).

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, оскільки проведені роботи спямовані на здійснення протипожежних заходів прямо передбачених Проектом організації території природного заповідника.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, а саме в рішенні від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», зазначено: «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза «розумним сумнівом». Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад зазначеного правопорушення, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 91, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вадим КОСОЛАП