Провадження № 33/801/1225/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого начальником Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Суд першої інстанції визнав встановленим, що водій ОСОБА_1 18.09.2025 року о 08:15 год. по вул. Магістратська, 76 в м. Вінниця керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та такою, що не відповідає обставинам справи, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, не встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання його винуватості.

Апелянт вказує, що єдиним доказом у справі є висновок № 0577 КНП «ВОКПЛ ім. акад. Ющенка», який складений неуповноваженою на те особою, отриманий із грубим порушенням вимог закону та не відповідає об`єктивним даним, у зв`язку з чим не може бути визнаний належним і допустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. Також зазначає, що працівники поліції на місці події не встановили у нього ознак сп`яніння відповідно до п. 3 Інструкції, а лише запропонували пройти огляд, що свідчить про недотримання передбаченої законом процедури. Відеозапис не містить фіксації будь-яких дій щодо виявлення у нього ознак сп`яніння, тоді як у протоколі такі ознаки зазначені, що, на думку апелянта, підтверджує його складання з порушенням вимог законодавства.

Скаржник також зазначає, що після зупинки виконував законні вимоги поліцейських: надав документи, ввічливо спілкувався з ними, не перешкоджав виконанню їхніх повноважень, не виявляв агресії та не використовував своє службове становище, що підтверджується відеозаписами та письмовими поясненнями пасажира ОСОБА_2 . За його словами, повідомлення про роботу в прокуратурі не містило жодних вимог щодо особливого ставлення або тиску на поліцейських. Водночас саме після того, як працівники поліції дізналися про посаду скаржника, їхня поведінка змінилася: вони почали телефонувати третім особам, доповідаючи про зупинку «прокурора» та узгоджуючи подальші дії. На думку скаржника, це свідчить, що рішення про направлення його на огляд приймалося під впливом сторонніх осіб, а не ґрунтувалося на самостійному та об`єктивному сприйнятті поліцейськими, які безпосередньо зупинили його, ознак можливого сп`яніння.

Апелянт зазначає, що в медичному закладі він підтвердив готовність пройти огляд, однак перед його проведенням попросив дозволу скористатися вбиральнею. Спочатку йому відмовили, а згодом надали дозвіл лише за умови відкритих дверей, під відеозапис та постійним наглядом поліцейських, що, на його думку, є порушенням гідності та права на приватність, та суперечить статтям 28, 32 Конституції України, статтям 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ. Також наголошує, що з моменту прибуття до лікарні його свобода фактично була обмежена, що свідчить про застосування адміністративного затримання без складення протоколу, як того вимагають ст. 260261 КпАП України.

ОСОБА_1 вказує, що в медичному закладі неодноразово підтверджував свою готовність пройти огляд та наголошував, що від нього не відмовлявся. Він просив провести лабораторні дослідження крові та сечі як найбільш об`єктивний метод визначення факту наявності алкоголю в організмі, однак лікар безпідставно відмовив, наполягаючи виключно на огляді за допомогою алкотестера, не повідомивши при цьому модель приладу, його технічний стан, сертифікат відповідності чи повірку, що суперечить вимогам Інструкції. На думку апелянта, така відмова позбавила його можливості отримати об`єктивний результат та підтвердити свою тверезість. Крім того, лікар не був у медичному халаті, не представився та, як стверджує апелянт, не мав повноважень на проведення огляду, оскільки на момент події не пройшов тематичного вдосконалення за відповідною програмою, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 та також суперечить вимогам Інструкції.

Також наголошує, що КНП «ВОКПЛ ім. акад. Ющенка» не було уповноважене на проведення медичних оглядів на стан сп`яніння, оскільки відповідно до Наказу Вінницької обласної військової адміністрації від 20.02.2025 № 418 цей заклад не включений до переліку уповноважених медичних установ.

Крім того, після складання протоколу він самостійно протягом двох годин, звернувся до медичного закладу та у присутності поліцейських пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого зафіксовано 0,00 %. На його думку, ці результати є незалежним та об`єктивним підтвердженням його тверезості на момент події.

Водночас, під час розгляду справи місцевим судом було порушено його право на захист та принцип змагальності. Після часткового перегляду відеозаписів з боді-камер суд вислухав лише окремі його пояснення, однак не запропонував висловитися щодо всіх доказів, не поцікавився наявністю додаткових зауважень, пояснень чи клопотань. Суд не перейшов до стадії судових дебатів, не розглянув подане перед засіданням письмове клопотання про закриття провадження, безпідставно відмовив у виклику та допиті свідків, а також, без виходу до нарадчої кімнати та без підсумування досліджених доказів, одразу проголосив постанову про визнання його винним. На думку апелянта, це свідчить про істотне відступлення суду першої інстанції від принципів повного та об`єктивного судового розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Макаренко О.О. підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 апеляційному суду пояснив, що рішення про проведення огляду та подальші дії щодо нього були ініційовані не як наслідок самостійної оцінки поліцейськими фактичних обставин, а після отримання ними прямої телефонної вказівки від третьої особи, без здійснення первинної перевірки ознак на вживання алкогольних напоїв, а також без роз`яснення йому порядку проходження огляду. Так, йому відразу запропонували проведення огляд або на місці, або в закладі охорони здоров`я, проте в закладі охорони здоров`я огляд проводиться лише у разі відмови водія від огляду на місці або незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським.

В лікарні огляд також відбувався не у відповідності до вимог закону та відповідної інструкції. Так, відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції лікар ОСОБА_3 не мав повноважень проводити такий огляд й безпідставно відмовив у відборі крові чи сечі для проведення лабораторних досліджень, як визначено вимогами Інструкції № 1452/735. При цьому лікар ОСОБА_3 повідомив, що у КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка» відсутні можливість проведення лабораторних досліджень крові та сечі в межах огляду, однак п. 21 самого акту № 0577 така можливість передбачена. При цьому лікар пояснив суду, що видимих ознак сп`яніння у ОСОБА_1 під час огляду не було. Окремо зазначив, що з моменту доставлення до закладу охорони здоров`я він перебував під повним контролем працівників поліції, в умовах фактичного обмеження свободи, проте протокол затримання складений не був. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а наполягав на дотриманні його процесуальних прав. Сам шукав інформацію щодо порядку проходження огляду в інтернеті, для чого робив відповідні запити в телефоні, шукав адвокатів з відповідною кваліфікацією. Оскільки, на його думку, дії працівників поліції і лікаря не відповідали встановленому порядку проходження огляду, були обґрунтовані підстави вважати, щодо нього можуть застосовуватися провокаційні механізми та вибіркове використання владних повноважень незадоволених його призначенням осіб, з приїздом адвоката, у присутності працівників поліції, в установлені строки він пройшов медичний огляд у КНП «Калинівська центральна районна лікарня», яка має право на проведення огляду на стан сп`яніння, за результатами якого ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Окремо звернув увагу апеляційного суду на істотні процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції, який не забезпечив повного, всебічного й об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Попри його наполягання на повному дослідженні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, суд обмежився переглядом лише окремих фрагментів без аналізу ключових моментів. Не розглянув подані клопотання, формально дослідив докази. Так, наприклад, суд дійшов висновку про малоймовірність проходження огляду о 10:35 у м. Калинівка, пославшись на час складання протоколу о 10:32 у м. Вінниці та відстань між населеними пунктами. Водночас ОСОБА_1 під час судового засідання звертав увагу суду, що залишив КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка» близько 10:05, а протокол складався без його присутності, а тому наполягав на дослідженні відеозаписів, на яких зафіксовано цей факт. Однак суд безпідставно відмовив у дослідженні цього факту.

Допитаний у судовому засіданні 09.12.2025 свідок ОСОБА_4 пояснив, що працює начальником відділу організаційного та правового забезпечення Вінницької обласної прокуратури. Прокуратурою було призначено службове розслідування у зв`язку зі складанням щодо працівника ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. У ході перевірки були допитані працівники поліції, які повідомили, що під час спілкування ОСОБА_1 поводився адекватно та не перешкоджав їхнім діям. Також поліцейські зазначили, що ОСОБА_1 перебував під постійним наглядом і не мав можливості вільно залишити приміщення лікарні, а відеофіксація здійснювалася біля вбиральні з відчиненими дверима, де він перебував. За оцінкою ОСОБА_4 , у діях працівників поліції наявні ознаки дисциплінарного правопорушення.

У судовому засіданні 09.12.2025 свідок ОСОБА_5 пояснив, що йому відомо про проведення службового розслідування за фактом складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. У ході розслідування встановлено, що ОСОБА_1 був фактично затриманий працівниками поліції, при цьому протокол про затримання не складався, що може свідчити про можливе перевищення службових повноважень поліцейськими. Станом на час судового засідання службове розслідування триває.

У судовому засіданні 09.12.2025 працівник поліції ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 суду пояснив, що був викликаний до закладу охорони здоров`я для участі в огляді на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .. Після його прибуття лікар надав ОСОБА_1 алкотестер «Drager», за допомогою якого було проведено огляд, що показав результат 0,00 проміле. Через певний проміжок часу ОСОБА_1 повторно пройшов огляд із застосуванням цього ж приладу, за результатами якого знову встановлено 0,00 проміле. Під час освідування ОСОБА_6 не спостерігав у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, поведінка останнього була спокійною та врівноваженою.

У судовому засіданні 09.12.2025 лікар КНП «Калинівська центральна районна лікарня» ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_1 звернувся до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За участю працівника поліції було проведено огляд із використанням алкотестера «Drager», за результатами якого двічі, з інтервалом близько 20 хвилин, встановлено показник 0,00 проміле. За наслідками огляду було складено відповідний висновок та Акт огляду із зазначенням результату 0,00 проміле. Під час огляду у ОСОБА_1 вона не відчула запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка відповідала обстановці, з медичної точки зору він перебував у тверезому стані.

У судовому засіданні 09.12.2025 свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що під час прямування з ОСОБА_1 на роботу їх було зупинено працівниками поліції у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України. Після того як поліцейським стало відомо, що ОСОБА_1 є працівником прокуратури, їхня поведінка щодо нього набула упередженого характеру. Надалі працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд у лікарні.

У судовому засіданні 15.12.2025 інспектор взводу №1 роти №4 УПП у Вінницькій області Клименко Д. В. пояснив суду, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з порушенням п. 5.16 ПДР. Під час спілкування було встановлено, що водій є прокурором. У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння водієві було запропоновано пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі, на що останній погодився пройти огляд у лікарні, куди його було доставлено. За словами свідка, у медичному закладі водієві запропонували пройти огляд, однак він, посилаючись на необхідність скористатися вбиральнею, фактично ухилився від його проходження. З огляду на це лікарем дії ОСОБА_1 було сприйнято як відмову від такого огляду і складено висновок про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. На підставі вказаного висновку про відмову від проходження огляду працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні 15.12.2025 свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що є лікарем КНП «ВОКПЛ ім. акад. Ющенка». Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 18.09.2025 о 18:40 не був проведений через відмову водія від проходження такого огляду. Лікар зазначив, що користується Інструкцією при проведенні оглядів на стан алкогольного сп`яніння і пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою лише 17.10.2025, тобто після фактичного огляду. Крім того, у зв`язку з реорганізацією комунальних підприємств з 01.07.2025 кабінет медичних оглядів було передано під управління КНП «ВОКПЛ ім. акад. Ющенка», і відповідно до Інструкції лікар повинен був пройти тематичне удосконалення для проведення оглядів. Пояснив, що проводячи огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 18.09.2025, не мав пройденого тематичного удосконалення за відповідною програмою, а тому «де юре» він не був уповноважений здійснювати такий огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Під час огляду ОСОБА_1 лікар виявив наявність лише опосередкованих ознак, які не є специфічними для алкогольного сп`яніння та можуть бути зумовлені іншими станами, зокрема втомою, психологічною напругою або стресом. Явних клінічних ознак алкогольного сп`яніння, зокрема достовірного запаху алкоголю з ротової порожнини, встановлено не було, оскільки наявний запах міг походити від парфумів, якими користувався водій. У зв`язку з цим заключний діагноз алкогольного сп`яніння не встановлювався, а попередній. В Акті огляду зазначено «відмова», оскільки відсутні об`єктивні ознаки, які б вказували на алкогольне сп`яніння.

Свідок зазначив, що сукупність виявлених ознак не дає підстав для встановлення навіть попереднього діагнозу алкогольного сп`яніння. Підтвердив, що під час огляду в медичному закладі ОСОБА_1 висловлював намір здати біологічний матеріал для проведення лабораторного дослідження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, допитаних у судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2, 3 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Інструкцією визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.

Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Для визначення концентрації алкоголю у другий набір відбирається не менше ніж 20 мл сечі та крові.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Крім зазначеної вище Інструкції, Кабінетом Міністрів України затверджений Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), та 07.11.2015 № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Так, затвердженим Порядком встановлено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Лікар, що проводить огляд, повинен ознайомитися з документами, які посвідчують особу водія (паспорт, посвідчення водія та інші документи).

Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

В свою чергу Розділом X Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Пунктом 5 Інструкції визначено, що у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

З наведеного слідує, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгоди на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я, особа вважається такою, що відмовилася на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення.

Повертаючись до обставин справи, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, на підтвердження чого суду було надано протокол про адміністративне правопорушення ЕПР 1 № 457365 відносно ОСОБА_1 , висновок № 0577 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок), за результатом огляду якого лікарем зазначена відмова ОСОБА_1 від його проходження, та відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевказаний відеозапис було зроблено з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, який приймав участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису (файл export-8xqlk та export-eospe) встановлено, що працівники поліції зупинили транспортний засіб «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 . В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 працівник поліції запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, оскільки працівник поліції не може визначитися, чи вживав водій алкоголь, чи в нього специфічний запах його парфумів. ОСОБА_1 погодився, зазначивши, що краще в закладі охорони здоров`я.

В закладі охорони здоров`я лікар, як до нього зверталися працівники поліції, повідомив, що буде проведений огляд на стан сп`яніння, а поки ОСОБА_1 може скористатися туалетом. Водій хотів пройти в туалет, проте працівники поліції заперечили такий порядок зазначивши, що спочатку необхідно пройти огляд, після чого з ними погодився лікар закладу. У зв`язку з цим виникла перепалка, в ході якої ОСОБА_1 висловлювався про тиск з боку працівників поліції та лікаря, обмеження його дій та свободи.

В результаті лікар ОСОБА_3 склав висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0577 від 18.09.2025 з висновком про відмову від проходження огляду.

Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Пунктами 14, 15 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно з пунктом 21 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вже зазначалося, пунктом 5 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначено, що у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

Отже, у такому висновку викладаються результати медичного огляду, а не встановлюється факт відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Однак висновок КНП «ВОКПЛ ім. акад. Ющенка ВОР» щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0577 від 18.09.2025 не містить результатів огляду, проте, в порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, а також покладений судом першої інстанції в основу рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи й пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 судом встановлено, що станом на момент проведення огляду 18.09.2025, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , лікар ОСОБА_8 не пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством, як того вимагає п. 2 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а отже не був уповноваженим суб`єктом на проведення такого огляду. Судом встановлено, що таке тематичне вдосконалення лікар пройшов лише з 17.10.2025 по 31.10.2025.

Отже висновок складений в порушення згаданої вище Інструкції, а тому є недійсним, через що апеляційний суд визнає його недопустимим доказом.

Водночас з допиту у судовому засіданні поліцейського взводу № 1 роти № 4 УПП у Вінницькій області ОСОБА_9 , яким 18.09.2025 було складено протокол серії ЕПР 1 № 457365 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом встановлено, що вказаний протокол поліцейським було складено на підставі наданого йому лікарем висновку КНП «ВОКПЛ ім. акад. Ющенка ВОР» № 0577 від 18.09.2025.

Встановлене вказує на те, що висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння приймався не уповноваженим на це суб`єктом.

З огляду на викладене вище, суд не може покласти в основу обвинувачення лише данні зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки, з огляду на заперечення їх особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, дотримання порядку проведення огляду на стан сп`яніння, що відповідає положенням ч. 5 ст. 266 КУпАП та пунктом 21 розділу ІІІ Інструкції, має вирішальне значення по даній справі.

Крім того, з дослідженого відеозапису встановлено, що в присутності адвоката, якого запросив ОСОБА_1 для надання правничої допомоги, працівники поліції повідомили останньому про складання протоколу про адміністративне правопорушення, на що ОСОБА_1 повідомив, що не відмовляється від проходження огляду. Працівник поліції повідомив водію, що факт відмови вже зафіксовано висновком нарколога, а тому відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. На це адвокат відповів, що оскільки ще є час, ОСОБА_1 пройде огляд на стан сп`яніння в іншому закладі, або в цьому закладі охорони здоров`я з викликом іншого екіпажу поліції, з метою фіксації дотримання порядку проходження огляду.

Незважаючи на це працівник поліції запитав, чи відмовляється ОСОБА_1 від отримання копії протоколу, на що водій відповів, що не відмовляється, а бажає пройти огляд в іншому закладі. На це поліцейський зазначив, що не буде чекати й протокол буде складено без його присутності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, яка була роз`яснена ОСОБА_1 працівником поліції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Водночас з відеозапису встановлено, що працівники поліції не надали ОСОБА_1 скористатися правом на надання доказів своєї невинуватості, обґрунтовуючи це небажанням його чекати, а склавши протокол зазначили в ньому про відмову ОСОБА_10 в його підпису та отриманні його копії, хоча на момент, коли його про це запитували, протокол ще не було складено, а відповідно й копії протоколу не існувало.

Поліцейські у справах про адміністративні правопорушення повинні дотримуватися стандартів, визначених Європейською конвенцією з прав людини та практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Це включає в себе, зокрема, принципи верховенства права, законності, поваги до прав і свобод людини, недопущення тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Дії поліції мають ґрунтуватися на законі, бути пропорційними та необхідними.

У статті 40 Європейського кодексу поліцейської етики (Рекомендація (2001) 10, ухвалена Комітетом міністрів Ради Європи 19 вересня 2001 року), передбачено, що поліція має виконувати свої завдання справедливо, керуючись, зокрема, принципами неупередженості та недискримінаційного підходу.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже суд приходить до висновку про порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому він не може вважатися належним доказом вчинення інкримінованого правопорушення.

Суд першої інстанції на зазначене не звернув увагу, не дав належної оцінки доводам захисту.

Так, даючи оцінку висновку № 249 від 18.09.2025 КНП «Калинівська центральна районна лікарня» суд відхилив цей доказ, вважаючи сумнівним на тій підставі, що згідно з ним ОСОБА_1 отримав результат аналізу в лікарні м. Калинівка о 10:58 год, в той час як протокол відносно нього був складений в м. Вінниці о 10:35 год, що враховуючи відстань між лікарнями є маловірогідним. Проте як встановлено вище, суд неналежно дослідив відеозапис та пояснення ОСОБА_1 в цій частині.

Також слушними є доводи захисту про те, що на місці зупинки транспортного засобу рішення про проведення огляду працівником поліції прийнято без здійснення будь-якої перевірки наявності ознак сп`яніння.

З дослідженого відеозапису з нагрудної камери встановлено, що пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння передувало те, що працівник поліції при спілкуванні з водієм відчув чи то запах алкоголю, чи то запах парфумів ОСОБА_1 зі схожими нотами, проте в направленні на огляд водія зазначено, що в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявленні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Однак про виявлення зазначених ознак працівники поліції водію не повідомляли і будь-які дії з перевірки їх наявності ними не проводилися.

Такі дії працівників поліції апеляційний суд трактує не інакше, як свавільне застосування відповідного наказу й штучне створення видимості законності своїх дій при наявності випадкових ознак нібито перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того суд звертає увагу, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , які проводили огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 пояснили суду, що будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, які б свідчили про перебування останнього у такому стані, при його огляді не були виявлені.

Разом з тим доводи захисту про те, що до ОСОБА_1 застосовувалися провокаційні механізми працівниками поліції, або вибіркове використання ними владних повноважень, що обумовлено отриманням ними телефоном прямих вказівок від третіх осіб; виявленням у нього ознак сп`яніння, яких не існувало; виклик додаткового екіпажу; фактичного його адміністративного затримання ОСОБА_1 суд вважає недоведеними, оскільки вказані доводи додатково потребують відповідних преюдиційних рішень на їх підтвердження.

Проте на підставі встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_10 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Суд також наголошує, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою закрити провадження в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко