Провадження № 33/801/1286/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу адвоката Ткачука Вадима Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн, стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 28 жовтня 2025 року близько 16:20 год в м. Вінниця по вул. Київська, 118, а саме в приміщенні ДНЗ ВПУ № 7 ОСОБА_1 вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, штовхав, чим міг завдати шкоди здоров`ю, а саме моральних страждань, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду, 03 грудня 2025 року адвокат Ткачук В. П., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що в матеріалах спраив відсутні докази повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи. Також у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано в чому саме таке насильство полягало і яка шкода заподіяна, хоча це прямо випливає з диспозиції статті 173-2 КУпАП. При цьому фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита.

Суперечка, про яку йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнута до адміністратинвої відповідальності.

З фабули протоколу не простежується факт того, що конфліктна ситуація викликала у постраждалої особи ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдала шкоди психічному здоров`ю особи. У даному випадку є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та його колишньою дружиною ОСОБА_2 наразі відсутня.

Сам факт звернення ОСОБА_2 до поліції про вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник адвокат Ткачук В. П. підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_2 та її представник адвокат Вдовцова А. Д. заперечили проти апеляційної скарги та просили оскаржувану постанову залишити без змін.

25 грудня 2025 року через систему «Електоронний суд» адвокат Вдовцова А. Д., діючи в інтересах потерпілої ОСОБА_2 , подала заяву про виклик та допит свідків, а саме працівників ВПТУ № 7: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в задоволенні якого суд апеційної інстанції відмовив, оскільки дані свідки є колегами потерпілої по роботі. Також адвокат потерпілої клопотала про приєднання до матеріалів справи довідки про те, що потерпіла ОСОБА_2 зверталася за медичною допомогою, яке суд задовольнив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення ОСОБА_5 про судовий розгляд в суді першої інстанції, зазначаю таке.

За змістом частини 1 статті 277-2 КУпАП, суд повідомляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, повісткою, яка вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Пунктом 3 частини 1 статті 278 КУпАП визначено, що суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Тобто особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про дату, час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав: на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, в них відсутні докази повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_1 про час та місце розгляд справи, справа розглянута в день її надходження до суду.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, зазначаю наступне.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2статті 7 КУпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 172-3 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Отже, адміністративна відповідальність за статтею 173-2 КУпАП настає за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 669258, 28 жовтня 2025 року близько 16 год. 20 хв. в м. Вінниця, по вул. Київська, 118, а саме в приміщенні ДНЗ ВПУ № 7 ОСОБА_1 вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру (ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою), штовхав, чим міг завдати шкоди здоров`ю, а саме вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1);

Згідно рапорту Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області підрозділ протидії домашньому насильству інспектор Гринькова А. О. вбачається, що 28 жовтня 2025 року о 20:23 год. прибувши на місце виклику за адресою АДРЕСА_2 було виявлено заявницю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка звернулася до працівників поліції із письмовою заявою та поясненням, в яких просить прийняти міри адміністративного характеру до свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. В подальшому при встановленні всіх обставин події на місці відносно ОСОБА_6 було складено адміністративний протокол серії ВАД № 669258 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено електронний ТЗПсК серії ЕТ 100324 на 2-й та 3-й пункти заборони терміном 10 діб (а.с. 3);

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28 жовтня 2025 року ОСОБА_2 просить прийняти міри адміністративного характеру до її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 28 жовтня 2025 року близько 16:20 год. за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні ДНЗ ВПУ № 7 де воно працює, ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та штовхав її, чи вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру (а.с. 4).

Згідно пояснень ОСОБА_2 від 28 жовтня 2025 року, вона пояснила, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є її колишнім чоловіком, за період проживання з ним у шлюбі із 2014 р. 2020 р. у них народилось троє спільних дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . У 2020 р. із колишнім чоловіком в неї склалися напружені стосунки і вона подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, яка була задоволена судом. З часу розірвання шлюбу (з 2020 р.) діти проживають з нею і вона займається їхнім вихованням самостійно. 28 жовтня 2025 року її колишній чоловік ОСОБА_1 прийшов до її місця роботи, а саме за адресою начального закладу вищого державного професійного училища № 7 в м. Вінниці, по вул. Київська, 118, зайшовши на перший поверх до приймального кабінету директора та відразу щодо неї почав виражатися у грубій формі нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та штовхав її. Вона хвилюється за своє життя та життя дітей. (а.с. 5).

28 жовтня 2025 року інспектором СПДН ВВГ ВРУ ГУНП у Вінницькій області складено форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства із потерпілою ОСОБА_2 (а.с. 6 7), згідно якої працівником поліції встановлено високий рівень небезпеки.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 28 жовтня 2025 року, вона просить щодо її колишнього чоловіка ОСОБА_1 винести терміновий заборонений припис (а.с. 9).

28 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 складено терміновий заборонений припис серії ЕТ № 100324, у зв`язку з вчиненням ним домашнього насильства, а саме 28 жовтня 2025 року о 16:30 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заходи термінового забороненого припису стосовно кривдника: Заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонений припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 28.10.2025 19:00 та діє до 07.11.2025 року 19:00 год. (а.с. 10).

Посилання сторони захисту що між сторонами мало місце лише побутовий конфлікт, який не утворює складу правопорушення, є неспроможним. Як убачається з матеріалів справи, дії ОСОБА_1 не обмежувалися словесною суперечкою, а мали характер агресивної поведінки з використанням погроз фізичною розправою та фізичного впливу, що обґрунтовано викликало у потерпілої особи почуття страху за власну безпеку. Факт виникнення у ОСОБА_2 побоювань за своє життя та безпеку підтверджується її письмовими поясненнями, заявою до поліції, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також винесенням щодо ОСОБА_1 термінового заборонного припису, що свідчить про наявність реальної загрози.

Як убачається з пояснень потерпілої, дії ОСОБА_1 супроводжувалися погрозами фізичною розправою та фізичним впливом, що виходить за межі звичайної словесної суперечки. Більше того, вчинення таких дій у приміщенні навчального закладу ДНЗ ВПУ № 7 свідчить про зухвалість поведінки та її суспільну небезпечність.

Побоювання потерпілої за власну безпеку та безпеку дітей підтверджується не лише її поясненнями, а й формою оцінки ризиків та винесенням щодо ОСОБА_1 термінового заборонного припису, що виключає твердження про відсутність реальної загрози.

Отже з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 669258 чітко вбачається, що насильство полягало в образах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою та фізичному впливі у вигляді штовхання потерпілої. Такі дії прямо охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за психологічне та фізичне домашнє насильство, що могло завдати шкоди психічному або фізичному здоров`ю постраждалої особи. Вказівка на можливість заподіяння шкоди є достатньою та відповідає вимогам закону, оскільки для складу адміністративного правопорушення не вимагається настання реальних тілесних ушкоджень.

При цьому апеляцйний суд не бере до уваги довідку, надану потерпілої, про те, що вона зверталася за медичною допомогою медсестри за місцем роботи, оскільки це не є медичним висновком.

Доводи апеляційної скарги про те, що з матеріалів справи не вбачається завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, ґрунтуються на неправильному розумінні закону.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП достатньо встановлення того, що дії кривдника могли завдати такої шкоди. Факт виникнення у потерпілої страху, тривоги, емоційної невпевненості та побоювань за своє життя підтверджується її письмовими поясненнями та оцінкою ризиків, а тому висновок суду першої інстанції в цій частині є обґрунтованим.

Отже, докази, наявні в справі є взаємоузгодженими, послідовними та достатніми для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 .

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.

Відтак суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, що є грубим порушенням, однак воно усунуте шляхом поновлення ОСОБА_1 строку розглядом справи в апеляційному суді за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілої, які були особисто присутні, а також присутні їх захисники. Отже, враховуючи наявні у справі докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з урахуванням того, що судом першої інстанції стягнення накладено у межах санкції статті, тобто остаточний висновок суду першої інстанції є вірним, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови нема.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2025 року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Ткачука Вадима Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета