Справа №592/7809/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Катрич О.М.
Номер провадження 33/816/919/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бровка Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бровка Р.М. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 червня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 02.05.2025 року о 21.20 год. в м. Суми по вул. Ковпака, 75, керував т.з. ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згоди водія на місці зупинки т.з. за допомогою технічного приладу Drаger Alcotest 6820 ARHE-0214, тест огляду №1651 позитивний 1,95% проміле, з яким гр. ОСОБА_1 не погодився. Після чого, огляд проводився в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком лікаря нарколога від 02.05.2025 року, за яким ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бровко Р.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 червня 2025 року скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що з відеозапису вбачається, що транспортний засіб ОСОБА_1 рухався з увімкненими фарами в режимі ближнього світла, тому зазначення поліцейськими про те, що на автомобілі не працювала ліва фара, не відповідає дійсності, тому вважав, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 була безпідставною, а відтак подальші вимоги поліцейських та здобуті завдяки таким вимогам докази є недопустимими.

Вважав, що у поліцейських були відсутні підстави вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначав, що лікарем не було проведено лабораторних досліджень відібраного біоматеріалу, як це передбачено п.15 розд. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, тому не можна вважати допустимим доказом висновок № 1560 від 02.05.2025 року.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бровка Р.М., який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №318431 від 02.05.2025 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП ,

- тестом огляду №1651 з позитивним результатом 1,95% проміле, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовився;

- висновком щодо результатів медичного огляду від 02.05.2025 року, в якому вказано, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння ;

- відеозаписами з відеореєстратора зі службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, здійсненими згідно зі ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», з яких вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що рухався з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, за що була винесена постанова про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.6) В ході спілкування виникла підозра, що водій перебуває у нетверезому стані, працівники поліції запропонували пройти на огляд на місці зупинки, з чим водій погодився, потім отримавши від технічного приладу Drаger Alcotest 6820 позитивний результат, з результатом водій не погодився, про що письмово зазначив та виявив бажання прослідувати у найближчий медичний заклад, в якому також проходив відповідний огляд згідно процедурі, передбаченою Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме запропоновано було пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Drаger Alcotest, який показав позитивний результат, що стало підставою лікарю для складання висновку, в якому зазначив про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. При цьому лікар його оглянув та повідомив, що від водія чутно запах алкоголю.

До цього, як поліцейськими так і медичним працівником детально, декілька разів було роз`яснено ОСОБА_1 методику продуття даного приладу, однак водій ігнорував і з першого разу не виконував інструкцію.

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.

Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо тверджень апелянта, про те, що у поліцейських були відсутні підстави вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки з відеозаписів вбачається, що у поліцейських виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апелянта про те, що лікарем не було проведено лабораторних досліджень відібраного біоматеріалу, як це передбачено п.15 розд. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, тому не можна вважати допустимим доказом висновок № 1560 від 02.05.2025 року, апеляційний суд зазначає, що огляд в закладах охорони здоров`я проводиться згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та внутрішніх наказів закладу охорони здоров`я, разом з тим апеляційний суд не вбачає порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 , оскільки згідно п.9 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції передбачено використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ.

Що стосується клопотання захисника про розстрочення виконання постанови в частині сплати штрафу, то апеляційний суд зазначає таке. Так, відповідно до ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи вище наведені норми закону, апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати будь-які питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, ОСОБА_1 за наявності відповідних обставин та у випадку підтвердження існування таких обставин має право звернутися до суду першої інстанції, яким винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бровка Р.М. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.