Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/725/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Куценко О. В.
Категорія - 485 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Казачука Івана Володимировича на постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 31 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 223515 грн. 63 коп.,

за участю:

представника митниці Бабіної В.О.

захисника Казачука І.В.,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 31 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України.

Так судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 використовувала транспортний засіб з іноземною реєстрацією «BMW X5», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ввезений 06.04.2023 іншою особою на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення» до 1 року, стосовно якого були надані пільги по сплаті митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 485 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник Казачук І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови щодо ОСОБА_1 , а за наслідками апеляційного розгляду постанову скасувати та постановити нову, якою провадження справі про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митно кодексу України закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування поважності пропуску строку на подання апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 , не була повідомлена про час, дату розгляду справи, жодних судових повісток, СМС повідомлень та інформації в мобільному застосунку «ДІЯ» вона не отримувала, а саме тому не була повідомлена про час, дату розгляду справи.

Твердження суду першої інстанції про те, що особа жодного разу не поцікавилася про хід розгляду справи, а тому, неявка останньої, на розгляд матеріалів судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи є хибними, оскільки ОСОБА_1 , як тільки її викликали на митницю з`являлася одразу, надавала всю необхідну інформацію, яку в неї запитували.

Їй було надано інформацію представниками митного органу, що про розгляд справи буде повідомлено додатково судом.

Також захисник зауважує, що відповідно до частини 1 статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Тобто, особа вважала, що розгляд справи відбудеться протягом 6 місяців від дати складання протоколу про порушення митних правил та очікувала на інформацію з Фортечного районного суду міста Кропивницького про час та дату розгляду справи.

Разом з цим, 13 листопада 2025 року ОСОБА_1 , здійснювала декілька дзвінків за номером телефону, вказаними у листах Кропивницької митниці, щоб дізнатися на якому етапі її справа та чи передано матеріали до суду, оскільки не отримувала жодної інформації з суду, представниками митниці повідомлено що розгляд справи вже відбувся та про накладення адміністративного стягнення (знімки екрану про здійснені дзвінків долучено).

Таким чином, про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізналась лише 13 листопада 2025 року, коли здійснила дзвінок на митницю. Отримавши інформацію про вказану постанову одразу 17 листопада 2025 року уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом за для захисту своїх прав та законних інтересів.

Копію на постанови Фортечного районного суду міста Кронивнинького від 31 жовтня 2025 року отримано для ознайомлення лише 02 грудня 2025 року після відправлення представником апелянта заяви про отримання судового рішення, докази отримання постанови наявні у додатках.

За таких обставин захисник вважає, що строк оскарження судового рішення у справі N° 404/8471/25 слід рахувати з 02 грудня 2025, оскільки ОСОБА_1 постанову суду не отримувала, дізналась та ознайомилась з судовим рішенням першої інстанції лише, після отримання її представником 02 грудня 2025, а тому вважає, щ строк на подання апеляційної скарги підлягає поновленню.

Щодо апеляційних вимог захисник зазначає, що 02 червня 2025 року Кропивницькою митницею не отримавши жодної інформації від особи, не дослідивши обставини справи, складено протокол про порушення митних правил №0048/901 00/2025.

Даний протокол складений виключно на підставі одного аргументу, а саме отриманої інформації з листа №«39202-2025 ГУНП в Кіровоградській області від 23 квітня 2025 року, яким підтверджено, що вищевказаним транспортним засобом керувала ОСОБА_1 .

Лише 10 липня 2025 року, вже після дати складання протоколу, було складено протокол опитування у справі про порушення митних правил та отримано інформацію від особи на поставлені питання.

Звертає увагу, що суд першої інстанції зазначає, що ОСОБА_1 зловживала процесуальними правами та намагалася затягнути розгляд справи, проте не враховує те, що між датами отримання листа ГУНП в Кіровоградській області від 23 квітня 2025 року, дати складання протоколу про порушення митних правил, складання протоколу опитування особи та датою надходження матеріалів до суду проходило більше місяця, тому захисник вважає, що саме митний орган намагався затягнути розгляд справи.

У протоколі опитування ОСОБА_1 зазначила, що даним автомобілем керувала саме вона, у зв`язку з тим, що везла цивільного чоловіка з лікарні, так як він сам не міг керувати автомобілем. Так, ОСОБА_1 перебуває і цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , від останнього отримані письмові пояснення написані власноруч з додатками від 18 листопада 2025 року (копія наявна у додатках).

У вказаних поясненнях ОСОБА_2 , зазначив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Службу розпочав 15 березня 2024 року, що підтверджує довідка форми 5. З початку служби у нього виникла необхідність в транспортному засобі, який потрібний для виконання завдань пов`язаних з обороною країни.

Більше 2 місяців він робив все можливе, щоб отримати автомобіль як благодійну або гуманітарну допомогу, оскільки автомобіль потрібен був дуже терміново.

20 травня 2024 року він, через свого побратима познайомився з іноземцем, який і подарував йому транспортний засіб та надав йому іноземний документ, фото якого долучив до пояснень. Підтвердив, що з 20 травня 2024 року автомобіль використовувався виключно для захисту української держави та використовував його для перевезення особов і складу, бк і інших логістичних завдань на передовій. Також зазначив, з використовував цей автомобіль з метою прибуття та вибуття в місце постійної дислокації у військовій частині з дому (з Кіровоградської області) де проживає разом з ОСОБА_1 .

Зазначив, що у жовтні 2024 року, на даному автомобілі приїхав у відпустку у м. Благовіщенське Кіровоградської області та планував пройти лікування. 12 жовтня 2024 року попросив свою цивільну дружину ОСОБА_1 завезти до медичного закладу, оскільки було дуже погано та сам фізично він не міг це зробити.

Коли їх зупинила поліція він знаходився разом з дружиною в автомобілі та пояснював, що автомобіль використовується ним, як військовим для виконання завдань, проте дані пояснення поліція не взяла до уваги.

При цьому вказав, що станом на 18 листопада 2025 року, під час виконання бойового завдання, вказаний автомобіль був знищений - був спалений ворогом. Витяг з журналу бойових дій про даний факт отримати не зміг, як пояснив начальник штабу, дана інформація мас гриф - ДСК.

Просить врахувати пояснення при розгляді справи про порушення митних правил, щодо притягнення його цивільної дружини ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у справі № 404/8471/25.

Захисник зазначає, що даними поясненнями підтверджується:

-що ОСОБА_1 використовувала цей автомобіль виключно 12 жовтня 2025 року, щоб завезти свого цивільного чоловіка, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 до медичного закладу, оскільки в нього було вкрай погане самопочуття та фізично експлуатувати автомобіль він не міг;

-що автомобіль не використовувався ОСОБА_1 з метою особистого користування, а був переданий її цивільному чоловіку, як благодійна допомога від іноземця та використовувався для виконання завдань пов`язаних з обороною країни та з метою прибуття та вибуття в місце постійної дислокації у військовій частині з дому (з Кіровоградської області).

Враховуючи вищевикладене, захисник вважає, що ОСОБА_1 не вчиняла жодних протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів.

Даний автомобіль використовувався її чоловіком для військових цілей та захисту України від збройної агресії рф, який отримав його як благодійну допомогу від іноземця, що підтверджується документам наявними у додатках.

Додатково зазначає, що даний транспортний засіб «BMW Х5», ввезений на територію 06 квітня 2023 року в митному режимі «тимчасове ввезення» до 1 року іноземцем Ceremus Dmitri. Порушення строків тимчасового ввезеного транспортного засобу розпочалося 07 квітня 2024 року.

25.03.2025 Верховна Рада України ухвалила Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо деяких питань адміністративної відповідальності за порушення митних правил, уточнення порядку виконання окремих митних процедур та усунення термінологічних неузгодженостей » № 4323-ІХ, що введений в дію 04.07.2025.

Вказаним Законом Розділ XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України доповнено пунктами 9-49 і 9-50 такого змісту:

"9-49. Особа звільняється від адміністративної відповідальності за вчинення порушень митних правил, передбачених частиною четвертою статті 469, статтями 470, 481 і 485 цього Кодексу, у разі добровільної (без попереднього або наступного відшкодування вартості) передачі Збройним Силам України, добровольчим формуванням територіальних громад, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Міністерству внутрішніх справ України, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, а також військовослужбовцям для використання під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захи її

інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України в період з 24 лютого 2022 року до 1 квітня 2024 року в митних режимах транзиту або тимчасового ввезення, а також транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України в митних режимі транзиту або тимчасового ввезення до 24 лютого 2022 року, у разі їх перебуванні станом на 24 лютого 2022 року на митній території України без порушення строків та умов митних режимів транзиту або тимчасового ввезення, за умови документального підтвердження факту такої передачі.

9-50. Особа звільняється від адміністративної відповідальності за вчинення порушень митних правил, передбачених статтями 483 і 485 цього Кодексу, у разі добровільної (без попереднього або наступного відшкодування вартості) передачі Збройним Силам України, добровольчим формуванням територіальних громад, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Міністерству внутрішніх справ України, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднананням, військовим частинам, підрозділам, а також військовослужбовцям для використання під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захисту інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі в цьому пункті - набувачі гуманітарної допомоги), транспортних засобів, що класифікуються у товарних позиціях 8703, 8704 згідно УКТ ЗЕД, ввезених на митну територію України та визнаних гуманітарною допомогою у період з 24 лютого 2022 року до 1 квітня 2024 року, за умови документального підтвердження факту передачі таких транспортних засобів будь-якому набувачу гуманітарної допомоги, зазначеному у цьому пункті".

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого адміністративного правопорушення у сукупності. Відповідальність за ст. 485 МК України настає за наявності вини у формі умислу.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 від 18.11.2025 автомобіль марки «BMW Х5», VIN: НОМЕР_5 , отримано ним безпосередньо, як діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 який підтвердив інформацію про те, що зазначений транспортний засіб передано йому у якості благодійної допомоги в умовах воєнного стану, що свідчить про те, що даний автомобіль, стосовно якого при його ввезенні на митну територію України надано пільги щодо сплати митних платежів саме для особистого використанням переданий військовослужбовцю без отримання будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації (що передбачено до пункту 9-49 розділу XXI Митного кодексу України та заначено вище) . Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Матеріали не містять доказів, що вказаний транспортний засіб був проданий на території України чи використовується у цивільному обороті та значиться на цивільних обліках на постійній основі ОСОБА_1 , а виключно 12 жовтня 2024 року, на момент коли вона везла свого чоловіка військовослужбовця до медичного закладу та він знаходився з нею в автомобілі з дуже поганим самопочуттям .

Особа, яка вчинила склад правопорушення, передбачений ст.485 МК України, повинна діяти умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановленост.485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей.

При цьому, статтею 485 Митним кодексом України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити

За наведених обставин захисник вважає, що матеріали адміністративної справи про порушення митних правил не містять доказів того, що ОСОБА_1 вчинено навмисні дії, спрямовані на несплату митних платежів, а відтак в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

В судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи не з`явилась. Клопотань про відкладення судового розгляду від ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходило.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Казачук І.В. не заперечував щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , також підтвердив доводи викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Представник митниці Бабіна В.О. заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, підтримувала відзив поданий до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника Казачука І.В. та представника Кропивницької митниці Бабіної В.О., зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як убачається з матеріалів справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не приймала участі при розгляді справи в суді першої інстанції. Згідно супровідного листа за №404/9580/25/49505/2025, копія постанови направлена ОСОБА_1 11.11.2025 року, проте докази отримання нею постанови в матеріалах справи не містяться, а відтак пропущений процесуальний строк підлягає поновленню.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 485 Митного кодексу України, використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зі змісту спірної постанови випливає, що підставою для притягнення особи до відповідальності слугувало те, що Позивач використовував транспортний засіб, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Із аналізу зазначеного слідує те, що використовувати на митній території України транспортний засіб іноземної реєстрації «BMW X5», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 мав право виключно громадянин Ceremus Dmitri (зазначений згідно протоколу).

Як вбачається з матеріалів протоколу №0048/90100/2025 від 02.06.2025, 16.12.2024 року встановлений факт використання громадянкою факт використання транспортного засобу з іноземною реєстрацією «BMW X5», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ввезений 06.04.2023 року, у зоні діяльності Чернівецької митниці, на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» до 1 року, тобто який перебуває під митним контролем та стосовно якого були надані пільги по сплаті митних платежів. Зазначене підтверджується отриманим листом ГУНП в Кіровоградській області л№ 39202-2025 від 23.04.2025 (а.с. 1-5).

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , останній підтвердив те, що він є військовослужбовцем. З початку служби у нього виникла необхідність в транспортному засобі, який потрібний для виконання завдань пов`язаних з обороною країни. 20 травня 2024 року він, через свого побратима познайомився з іноземцем, який і подарував йому транспортний засіб та надав йому іноземний документ, фото якого долучив до пояснень. Підтвердив, що у жовтні 2024 року, на даному автомобілі приїхав у відпустку у м. Благовіщенське Кіровоградської області та планував пройти лікування. 12 жовтня 2024 року попросив свою цивільну дружину ОСОБА_1 завезти медичного закладу, оскільки було дуже погано та сам фізично він не міг це зробити. Коли їх зупинила поліція він знаходився разом з дружиною в автомобілі та пояснював, що автомобіль використовується ним, як військовим для виконання завдань, проте дані пояснення поліція не взяла до уваги (а.с. 115).

ОСОБА_1 у письмових поясненнях від 10.07.2025 до протоколу №0048/90100/2025 підтвердила факт використання транспортного засобу «BMW X5», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також підтвердила свою обізнаність про те, що вказаний транспортний засіб має іноземну реєстрацію та не зареєстрований на території України (а.с. 63-66).

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 9 Кодексу про адміністративні правопорушення України, а саме: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Вказані норми визначають, що адміністративне правопорушення, яким у тому числі є й порушення митних правил може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Твердження захисника з приводу відсутності умислу на вчинення правопорушення щодо порушення митних правил апеляційний суд відхиляє, оскільки для кваліфікації дій за ст. 485 МК України, не має значення мотив і мета їх вчинення, а також чи настали від цього шкідливі наслідки.

Зміст диспозиції ст. 485 МК України не має норм, які вказують лише на наявність прямого умислу в діях осіб які вчинили правопорушення, отже суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується умисною або необережною (самовпевненість або недбалість) формами вини.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України в даному випадку, полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або наданні з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплаті митних платежів у строк, встановлений законом, або у вчиненні інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, а так само у використанні товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Так, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, передбачає, зокрема, інші протиправні дії суб`єкта, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само: використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими надано такі пільги.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом для того, щоб завезти до медичного закладу цивільного чоловіка, оскільки він сам не міг керувати, суд вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містить будь яких доказів на підтвердження таких тверджень.

Використання транспортного засобу для особистого користування іншою особою (без належного оформлення передачі права на тимчасове ввезення), окрім особи, якою такий транспортний засіб ввезено, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, і інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано так пільги.

Так, передача права на тимчасове ввезення потребує належного оформлення, яке включає подання заяви до митного органу, письмової згоди попереднього власника та отримання дозволу від митниці. Порядок передачі права на тимчасове ввезення товарів регулюється статтею 109 Митного кодексу України. При цьому, передача права на тимчасове ввезення можливе лише за умови дотримання всіх встановлених вимог та отримання відповідного дозволу від митного органу.

За таких обставин, посилання захисника на Закон України № 4323-ІХ, в обґрунтування доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України є безпідставними та необґрунтованими.

В апеляційній скарзі містяться також інші твердження захисника, які не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цій справі.

Суд звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику Казачуку Івану Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови Фортечного районного суду м. Кропивницького від 31 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Казачука Івана Володимировича залишити без задоволення, а постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 31 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_1 и без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко