"22" грудня 2025 р. Справа № 363/7565/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Шубочкіна Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2025 року о 07:46 дорога Вишгород-Ровжі, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mazda CX 5 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не обрала безпечної швидкості руху, не вжила заходів для зменшення швидкості руху, аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустила наїзд на дику тварину косуля, яка вибігла на проїздну частину. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а косуля загинула.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. 12.1, 12.3 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, тому суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Адвокат Віданова О.В. подала до суду клопотання про закриття провадження у зв`язку із відсутністю події та складу адміністартивного правопорушення. Посилається на те, що характер механічних пошкоджень автомобіля свідчать про боковий характер удару, а не про наїзд на перешкоду. За таких умов ОСОБА_1 фізично не мала можливості завчасно виявити небезпеку, оцінити дорожню обстановку та вжити заходів для зменшення швидкості або повної зупинки транспортного засобу. Косуля не перебувала на проїзній частині дороги та не рухалася у напрямку автомобіля по смузі руху, а здійснила раптовий стрибок у бокову частину ТЗ, що унеможливлює будь-яку превентивну реакцію з боку водія. Таким чином, твердження працівників поліції про те, що водій «не врахувала дорожню обстановку», «не обрала безпечну швидкість руху» та «не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу», не відповідають реальним обставинам події, є формальними та не враховують реальний механізм дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ст. ст.245,251,252,280,283 КУпАП- доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць ,залізничних переїздів, дорожніх спорудчи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Стаття 14 ЗУ «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожньогоруху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Так, згідно п. 12.1 ПДР України, водій зобов`язаний обирати швидкість, що дозволяє постійно контролювати транспортний засіб, враховуючи дорожні умови (стан дороги, видимість, наявність інших учасників руху) та технічний стан автомобіля і особливості вантажу. Головна вимога забезпечити можливість безпечно керувати і зупинити авто в будь-який момент.

Пункт 12.3 ПДР України зобов`язує водія, виявивши небезпеку або перешкоду (якщо це об`єктивно можливо), негайно зменшити швидкість до зупинки або безпечно об`їхати цю перешкоду, що є ключовим правилом безпеки руху. Водій не може покладатися лише на знаки, а повинен постійно оцінювати дорожню ситуацію, зменшувати швидкість перед небезпечними ділянками, пішохідними переходами, і вживати заходів для запобігання ДТП, навіть якщо пішохід порушує правила.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 18.11.2025 року серії ЕПР1 №516303, складеному відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слідує, що 18.11.2025 року о 07:46 дорога Вишгород-Ровжі, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mazda CX 5 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не обрала безпечної швидкості руху, не вжила заходів для зменшення швидкості руху, аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустила наїзд на дику тварину косуля, яка вибігла на проїздну частину. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а косуля загинула.

Частина 2 ст. 251 КУпАП наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та із доданих до нього матеріалів, в них відсутні відомості та допустимі докази того, що водій ОСОБА_1 порушила пункти п. 12.1 та 12.3 ПДР.

Суду не надано доказів того, що за вказаних обставин водій ОСОБА_1 мала технічну можливість уникнути наїзду на дику тварину. Також у суду відсутні дані щодо того, яку саме дорожню обстановку остання мала враховувати для безпечного руху транспортного засобу.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені відомості щодо фактичних дій водія ОСОБА_1 , які на думку поліцейського свідчать про порушення п.п.12.1., 12.3 ПДР із врахуванням ст.9 КУпАП, даним протоколом не зафіксовано жодних дій водія, які призвели до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а саме якої швидкості не дотрималась ОСОБА_1 , при цьому в письмових пояснення до протоколу ОСОБА_1 зазначає про раптову появу тварини на проїждій частині дороги, що унеможливило з її сторони уникнути зіткнення, при цьому вказана дорога, із врахуванням поданих до протоколу доказів, має загальний характер користування і не має обмежень щодо врахування появи на ній тварин.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд звертає увагу на те, що згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема і своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, факт порушення ОСОБА_1 п.12.1, п.12.3. ПДР не підтверджений у встановленому порядку.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі за №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 9, 124, 245, 251, 252, 247, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Шубочкіна