КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5596/2025 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Судом першої інстанції, зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 01 вересня 2025 року, за адресою: м. Київ, вул. Бориспільське шосе, керував транспортним засобом «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: не природна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року скасувати, провадження у даній справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд даної справ в суді першої інстанції, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи зазначена невірна адреса його місця проживання.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції не вжив передбачених чинним процесуальним законодавством заходів для належного повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення повістки та не перевірив факт належного повідомлення особи до початку розгляду справи по суті, що призвело до порушення його прав на користування правовою допомогою, яке гарантовано ст. 59 Конституції України та ч. 1 ст. 268 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушенням водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Скаржник звертає увагу на те, працівники поліції спочатку запитали у ОСОБА_1 , чи не вживав він алкоголю, на що останній заперечив та висловив свою готовність пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Почувши згоду ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного спяніння, співробітник поліції змінив свою позицію, та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, на що він також погодився.

Скаржник зазначає, що у нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, а тому і підстав для направлення його до медичного закладу у поліцейських не було.

Крім того, як далі зазначає ОСОБА_1 , він не відмовлявся від проходження огляду у лікаря-нарколога, а сказав поліцейським, що згоден проїхати до лікаря -нарколога на власному авто, яким керуватиме його товариш.

Апелянт вказує, що він неодноразово наголошував, що не відмовляється від проходження огляду і готовий їхати, проте працівники поліції протягом години просто стояли і спілкувались між собою, не пояснюючи ОСОБА_1 чому триває його затримання.

В подальшому патрульні поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він перебуває в розшуку ТЦК та буде затриманий, після чого з`явились особи у військовій формі, прибуття яких очікувала поліція. Тоді ОСОБА_1 був затриманий та доставлений в ТЦК СП.

ОСОБА_1 вважає, що наявні в матеріалах справи докази не можуть вважатися належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин.

ОСОБА_1 також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, як такого, що пропущений з поважних причин.

Зокрема зазначає, що розгляд справи відбувся без повідомлення особи, яка притягається до відповідальності, а постанова у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не направлялась, докази її направлення та вручення в матеріалах справи відсутні.

Про факт винесення постанови ОСОБА_1 дізнався при ознайомленні з її текстом лише 27 жовтня 2025 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Антонов К.О. підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки останній не був належним чином повідомлений про розгляду справи судом першої інстанції, копії постанови суду не отримував, з її змістом ознайомився 27.10.2025 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, не ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування лід впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п 2, 6,7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 5,6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до протоколу про адміністративне серії ЕПР1 № 440112 від 01 вересня 2025 року, ОСОБА_2 01 вересня 2025 року, за адресою: м. Київ, вул. Бориспільське шосе, керував транспортним засобом «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився.

Зі змістом вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначив, що згоден на стан проведення огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, 01 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 зафіксовано, що останній після зупинки транспортного засобу відмовився надавати співробітнику поліції документи для встановлення його особи, оскільки йому не повідомили причину зупинки. Через деякий час поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Проте, працівники поліції не здійснили заходів щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та за декілька хвилин, без роз`яснення причин, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній також погодився.

З відеозапису також вбачається, що інспектор поліції пропонує водієві декілька разів проїхати в медичний заклад для проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 , в свою чергу, погоджується їхати, однак працівники поліції, відійшовши в сторону та спілкуючись між собою, жодних дій щодо забезпечення направлення водія для проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння не вчиняють.

З відеозапису вбачається, що по приїзду на місце зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , працівників ТЦК, останньому, після перевірки документів, повідомили, що він перебуває у розшуку та повинен проїхати до ТЦК.

Працівники поліції, в свою чергу, склали на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 440112 від 01 вересня 2025 року за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора є доказом (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).

Крім того, вищевикладене підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 , який був присутнім під час подій 01 вересня 2025 року, що зафіксовано на відеозаписі.

Із пояснень свідка, вбачається, що після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , працівники поліції спочатку запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, в подальшому працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, на що той також погодився та сам наполягав на проходженні огляду.

Однак, через 45 хв. після пропозиції та погодження пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, прибув автомобіль з представниками ТЦК та затримали ОСОБА_1 .

Після чого, свідок ОСОБА_3 сів за кермо автомобіля «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , прослідував за автомобілем працівників ТЦК.

Отже, з відеозапису вбачається, що працівники поліції, в порушення ч.3 ст. 266 КУпАП та Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, не забезпечили огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager або ж направлення останнього для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога.

Відповідно до п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, підставою для притягнення водія згідно із законом до відповідальності є підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду, проведеного поліцейським.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння до КНК «КМНКЛ Соціотерапія», де вказано, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив сатрший лейтенант поліції ОСОБА_4 .

Однак, з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 до КНК «КМНКЛ Соціотерапія» був доставлений працівниками поліції.

Тобто, сама по собі наявність направлення до закладу охорони здоров`я не підтверджує дотримання поліцейськими ст. 266 КУпАП, оскільки працівники поліції повинні доставити особу на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, що е було здійснено останніми.

В наявному в матеріалах справи протоколі зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей занадто звужені та не реагують на світло.

У той же час з відеозапису вбачається, що патрульний поліцейський вбачає в діях ОСОБА_1 таку ознаку наркотичного сп`яніння, як поведінка, яка не відповідає обстановці, яка в протоколі про адміністративне правопорушення не відображена.

Окрім того, як встановлено з відеозапису, фактично підставою для затримки ОСОБА_1 на місці зупинки стали відомості, виявлені у поліцейській базі про розшук останнього, що було озвучено іншим поліцейським під час подій, що мали місце 01 вересня 2025 року.

З урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставин, зважаючи на те, що при згоді ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, працівники поліції не забезпечили проходження такого огляду у медичному закладі, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження дотримання працівниками поліції вимог Інструкції щодо проходження огляду на стан сп`яніння, що ставить під сумнів відповідність протоколу про адміністративне правопорушення нормам закону.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Тобто, у даному випадку працівниками поліції в порушення вимог 255 КУпАП України не виконано обов`язок щодо збирання доказів, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу не дає можливості з достатністю встановити його винність у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 440112 від 01 вересня 2025 рокуне може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищенаведене та застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року, що прийнята за результатами розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О. Таргоній