ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2893/25 Справа № 243/365/25 Суддя у 1-й інстанції - Соловйова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2025 р., щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 01.01.2025 року о 03-25 год. в Донецькій обл., м. Слов`янськ, вул. Підгірна, в районі буд. 93, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував т.з. Kia Sorento, н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest на місці зупинки т.з. та від проходження медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, відмовився. Від керування т.з. водія відсторонено. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2025 р., ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржено постанову у апеляційному порядку, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду, що свідчить про порушення встановленої процедури та спростовує факт законної вимоги пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Зазначає, що відповідно до вимог законодавства оформлення направлення на медичний огляд є обов`язковим у випадку відмови водія від проходження огляду на місці зупинки, однак такого направлення на ОСОБА_1 не складалося. Вказує, що без оформленого направлення водій був позбавлений можливості пройти огляд у законному порядку, що унеможливлює встановлення факту порушення п. 2.5 ПДР України та притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що у справі відсутні належні та допустимі докази факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки на відеозаписах зафіксовано лише нерухомий автомобіль та перебування поруч із ним кількох осіб. Вказує на наявність суперечностей у матеріалах: у рапорті зазначено одне місце та час події, тоді як у протоколі інші дані, що ставить під сумнів достовірність зафіксованих обставин. Зазначає, що протокол містить формулювання про «явні ознаки алкогольного сп`яніння», тоді як диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування «в стані алкогольного сп`яніння», що не є тотожними поняттями. Вказує, що склад адміністративного правопорушення, зазначений у протоколі, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 130 КУпАП та не підтверджений доказами, у зв`язку з чим відсутні як подія, так і склад правопорушення. Зазначає, що відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях чи незаконно отриманих доказах, а всі сумніви тлумачаться на користь особи. Вважає, що провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а сама вона з 2022 року здійснює волонтерську діяльність на користь Збройних Сил України. Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін за таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №010024 від 01.01.2025 року, складений уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, зі змісту якого вбачається, що 01.01.2025 року о 03-25 год. в Донецькій обл., м. Слов`янськ, вул. Підгірна, в районі буд. 93, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував т.з. Kia Sorento, н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest на місці зупинки т.з. та від проходження медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, відмовився. Від керування т.з. водія відсторонено. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП;

Даними з рапорту інспектора взводу №2 роти №2 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП капітана поліції Коренського С., згідно якого вбачається, що 01.01.2025 року приблизно о 03-23 год. під час патрулювання в м. Слов`янськ по вул. Барвінківська, біля буд. 93 було зупинено т.з. Kia Sorento, н.з. НОМЕР_2 згідно п. 7 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з водієм, у останньої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, хитка хода, почервоніння обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій відмовилась. Згідно п. 2.5 ПДР України на водія ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (АБА №010024). Водія відсторонено, т.з. передано тверезому водію;

Носієм інформації з відеозаписами зі змісту яких зафіксовано факт керування та зупинки працівниками поліції т.з. Kia Sorento, н.з. НОМЕР_2 . Надалі, поліцейські підходять до вищевказаного авто та до них виходить водій. На питання поліцейського водій повідомляє, що є волонтером та прямувала по місту. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності. Стосовно вживання спиртних напої, то водій не заперечувала та зазначила, що приблизно о пів на одинадцяту випила спиртні напої. Водію запропоновано пройти на місці огляд на стан сп`яніння, на що остання відмовилась. Причиною зупинки є порушення комендантської години. Водію ОСОБА_1 повторно повідомлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водію роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Водію ОСОБА_1 повторно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т.з., проте остання відмовилась. Надалі ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до наркології для проходження огляду, проте вона знов відмовилась. Після чого, працівником поліції було попереджено ОСОБА_1 про відповідальність згідно пункту правил 2.5 ПДР України. ОСОБА_1 почала казати, що не розуміє українську мову. Працівник поліції повідомив, що оскільки вона є громадянкою України, то перекладач їй не потрібен. Водія повідомлено, що відносно неї буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. Від керування т.з. ОСОБА_1 відсторонено. Працівником поліції було ознайомлено водія ОСОБА_1 зі змістом протоколу.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції також встановив, що суд першої інстанції повно дослідив усі пояснення ОСОБА_1 та доводи заявлені під час розгляду справи, які збігаються з доводами апеляційної скарги. Суд першої інстанції надав обґрунтовані відповіді на ці доводи, виклавши чіткі причини їх неприйняття, та не встановив підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про суперечності у матеріалах справи, щодо місця та часу вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд зазначає, що зміст усіх наявних доказів по справі з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.

Щодо доводів апеляційної скарги, про відсутність направлення ОСОБА_1 як водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, для проходження медичного огляду, що унеможливлює встановлення факту порушення п. 2.5 ПДР України та притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними та не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року встановлений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, з аналізу даної інструкції вбачається, що форма направлення надається водієві у разі направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тобто у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмови від проходження, форма направлення не видається.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння одразу як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, тому апеляційний суд не вбачає порушення поліцейськими порядку виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, а саме закону вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги про відсутність належних та допустимих доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки на відеозаписах зафіксовано лише нерухомий автомобіль та перебування поруч із ним кількох осіб, є безпідставними. Оскільки зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи чітко вбачається рух т.з. Kia Sorento, н.з. НОМЕР_2 . При спілкування з поліцейським, водій ОСОБА_1 повідомляє, що є волонтером та прямувала по місту.

Міркування апелянта, що працівниками поліції не було встановлено перевіркою ознаки які свідчать про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух»,постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.

Згідно матеріалів справи у водія ОСОБА_2 29.09.2022 та 07.10.2022 працівниками поліції були виявлені ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя.

Вказані ознаки алкогольного сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Доводи апелянту про зворотне, а саме, що з відеозапису видно, що у водія відсутні ознаками сп`яніння та поведінка адекватна є безпідставними та носять суб`єктивний характер.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що зазначення у протоколі формулювання «явні ознаки алкогольного сп`яніння» не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також нормативний акт, що передбачає відповідальність за його вчинення. При цьому закон не вимагає буквального відтворення у протоколі формулювань диспозиції статті КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 01.01.2025 року о 03 год. 25 хв. у м. Слов`янську Донецької області ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Kia Sorento з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушенням координації рухів, запахом алкоголю з порожнини рота та порушенням мови. Крім того, особа відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного засобу Drager Alcotest, так і в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже, за встановлених обставин зазначення у протоколі наявності явних ознак алкогольного сп`яніння не підміняє та не спростовує складу правопорушення, а підтверджує законність вимоги працівника поліції про проходження такого огляду.

За таких обставин доводи апелянта про відсутність події та складу адміністративного правопорушення є помилковими, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав для висновку про порушення вимог ч.1 ст.130 КУпАП чи недоведеність вини ОСОБА_1 .

Щодо призначеного судом покарання, суд апеляційної інстанції зазначає, що санкція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є імперативною та передбачає два обов`язкових види адміністративного стягнення штраф та позбавлення права керування транспортними засобами на визначений строк. Закон не передбачає альтернативності чи можливості призначення лише одного з цих стягнень на вибір суду.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративне правопорушення є окремим видом правопорушення, для якого встановлено власну процедуру притягнення до відповідальності та систему стягнень.

Заявлені в апеляційній скарзі обставини щодо особи правопорушника, зокрема те що ОСОБА_1 з 2022 року здійснює волонтерську діяльність на користь Збройних Сил України, беруться до уваги судом при визначенні виду та розміру стягнення лише у межах, визначених законом. Однак ці обставини не надають суду права змінювати вид адміністративного стягнення, прямо передбаченого санкцією статті 130 КУпАП.

Крім того, дії, вчинені ОСОБА_1 , є умисними, становлять підвищену суспільну небезпеку, створюють реальну загрозу безпеці дорожнього руху та учасникам цього руху, що обґрунтовує необхідність застосування передбаченого законом комплексного стягнення, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами.

Доводи апеляційної скарги, які, на думку апелянта, зумовлюють незаконність прийнятого рішення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у своїй сукупності зводяться до особистого тлумачення законодавства.

Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2025 р., у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя