Єд. унік. № 243/6110/25
Провадження № 3/243/3181/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Соловйова О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №383989 від 07.07.2025 року зазначено, що 07.07.2025 року о 11 год. 30 хв. в м. Миколаївка, вул. Лесі Українки, буд. 25, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер. Результат склав 0,22‰, тест №3113. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився під відеозапис на нагрудну камеру 15. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

12.08.2025 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Цимейко Г.О. до суду надійшли письмові заперечення проти протоколу серія ЕПР1 №383989 від 07.07.2025 року, в якому він просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, у вказаному письмовому запереченні зазначено, що відповідно до технічних характеристик приладу «Drager Alcotest 6810», який наявний в загальному інформаційному просторі, границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 проміле - у діапазоні від 0-0.2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка +/- 0.04 проміле у діапазоні від 0 до 0.4 пpoміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 проміле. Крім того, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, що наявний в матеріалах справи: похибка приладу при діапазоні вимірювань від 0,02 до 0,84% становить +/- 0,042%. Тобто, якщо працівниками поліції y ОСОБА_2 зафіксовано 0,22 проміле, то результати вимірювання з урахування похибки становитимуть від 0,178% до 0.262%. А отже, не є беззаперечним підтвердженням перевищення законодавчо встановленого граничного показника 0.2 %.

Також на підтвердження того, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння долучила до матеріалів справи акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.07.2025 року, чек тестування, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №538 від 07.07.2025 року.

У зв`язку з вищенаведеним, просив закрити провадження по даній справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Цимейко Г.О. та Кудрик С.М. в судове засідання не з`явились, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Надали суду заяву, в якій просили справу про адміністративне правопорушення розглядати без їх участі.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 126, 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши заперечення адвоката Цимейко Г.О., матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та ін.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою.

Пунктом 2.9 «а» ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до протоколу серії ЕПР1 №383989 від 07.07.2025 року додано: роздруківка спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» ARВH-0515, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння: проба позитивна - 0,22 проміле; направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» від 07.07.2025 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відеозапис, на якому зафіксовано як працівники поліції зупинили т.з. Volkswagen Transporter, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у останнього працівниками поліції виявлено запах алкоголю та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд, результат позитивний - 0,22 проміле.

Відповідно до вимог пункту 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alсotest 6810» №ARВH-0515, копія якого також долучена до матеріалів справи, вказано, що похибка вимірювання пристрою в діапазоні від 0,00 ‰ до 0,84‰ становить +/- 0,042‰; в діапазоні від 0,84 ‰ до 5,00‰ становить +/- 5%.

Тобто, з урахуванням можливої похибки, абсолютний результат тесту міг бути менше 0,2 ‰, оскільки показник 0,22 ‰ знаходиться у межах можливої похибки.

Отже, в даному випадку неможливо встановити перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки показник 0,22 проміле, отриманий з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», може не перевищувати допустиме значення 0,2 проміле алкоголю в крові з урахуванням можливої похибки, тобто, результат проведеного аналізу вмісту алкоголю в крові ОСОБА_1 є в межах похибки та не тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже спростовуються дослідженими під час розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути їх.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, суд робить висновок, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суду не надано безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що його вина належним чином не доведена, достатніх доказів його вини не зібрано, тому справу необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.О. Соловйова