П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2025 Справа №607/25803/25 Провадження №3/607/9053/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

05.10.2025 о 19:10 год гр. ОСОБА_1 перебуваючи в магазині ''Сім23'' №4195, який знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Купчинського 7А таємно викрав стартовий пакет ''Vodafone'' в кількості 9 шт. на загальну суму 1890 гривень, таким чином своїми діями здійснив дрібну крадіжку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.51 КУпАП.

Так, 29.10.2025 о 10:12 год гр. ОСОБА_1 перебуваючи в магазині ''Сім23'' №4118, який знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Київська,9А таємно викрав запальничку кремнієву 1 шт., стартовий пакет 1 шт. на загальну суму 259 гривень 47 копійок, таким чином своїми діями здійснив дрібну крадіжку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснивши, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 4 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та вказані дії вчинені стосовно майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.

Як передбачає пункт 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За правилами підп. 169.1.1. п.169.1. ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга складає 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року складає 3028,00 грн. Тому, податкова соціальна пільга у 2025 році становить розмір 1514,00 грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку, що крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.51 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №746117 від 09.12.2025; серії ВАД №746118 від 09.12.2025; електронним рапортом №65873 від 24.11.2025; довідкою ТОВ ''Клевер Сторс'' про збитки магазину ''Сім23'' №4125 на загальну суму 1890 грн; актом ревізії магазину №4125, який знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. Купчинського,7А від 06.10.2025 на загальну суму 1890 грн; фотоілюстрацією з камери спостереження; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.12.2025; електронним рапортом №65894 від 24.11.2025; довідкою ТОВ ''Клевер Сторс'' про збитки магазину ''Сім23'' №4118 на загальну суму 259,42 грн; актом ревізії магазину №4118, який знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. Київська,9А від 30.10.2025 на загальну суму 259,42 грн; фотоілюстрацією з камери спостереження; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.12.2025; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/7104/25 від 07.04.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.51, ч. 2 ст. 51 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/8144/25 від 22.04.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.51, ч. 2 ст. 51 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/13819/25 від 03.07.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 05.10.2025 о 13 год 10 хв, 29.10.2025 о 10 год 12 хв наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.51 КУпАП, оскільки він вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обираючи таке стягнення, суддя керується ч. 2 ст. 36 КУпАП, якою визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, суд, беручи до уваги характер вчинених правопорушень, обставини справи, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 51, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 51 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двістігривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний штраф в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дуда О.О.