Справа№464/7725/25
пр.№ 3/464/2622/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2025 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №988440 від 27.10.2025 ОСОБА_2 13 вересня 2025 року о 13.30 год., повторно протягом року, будучи особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню за вчинення адміправопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, перебуваючи в магазині «Близенько», що на вул.Тернопільська, 8 у м.Львові, таємно викрав з даного магазину піцу «Чудо-піч з куркою» вагою 220 г вартістю 24,99 без ПДВ, напій енергетичний «Підбуль» 0.250 л вартістю 15,15 грн без ПДВ, шокодадку «Кіндер Сюрприз» вартістю 45,25 грн, а всього майна магазину на загальну суму 141,97 грн без ПДВ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився.

Відповідно до постанови судді Сихівського районного суду м.Львова від 28.11.2025 здійснено привід ОСОБА_1 , який не виконано.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, вважаю, суд приходить до наступний висновків.

Відповідно до ст.17 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану - ст.20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховним Судом у справі № 130/2612/17 у постанові від 19 листопада 2019 року сформульовано правову позицію про те, що неосудною визнається така особа, яка під час вчинення діяння не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Висновок про неосудність особи у конкретній справі суд робить, спираючись на результати судово-психіатричної експертизи (постанова Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 755/5059/19).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 15 липня 2025 року ОСОБА_1 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

З висновку комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №35 від 20.06.2025, вбачається, що за своїм психічним станом ОСОБА_1 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Вказаний висновок жодних сумнівів не викликає.

Відповідно до статті 20 Кодексу України про адміністративні правопорушенняне підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Відповідно до вимог п.3 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушенняпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі неосудності особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.

Оскільки під час розгляду даної справи встановлено, що ОСОБА_1 згідно висновку судово-психіатричного експерта №35 від 20.06.2025 на час вчинення адміністративного правопорушення (13.09.2025) не міг усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Провадження у справі за ч.3 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушеннязакрити у зв`язку із неосудністю ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Суддя О.Ю.Горбань