Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/328/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.12.2025смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Кривенко О.В., за участі секретаря Маташнюк О.В., захисника Вадовської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка об`єднанні адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.2, ст. 126 ч.5 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 268097 від 10.03.2025 року, відповідно до якого 10.03.2025 р. о 22:13 год. в с-щі Доманівка вул. Шевченка ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з НОМЕР_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі в присутності лікаря водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР .

У зв`язку з зазначеним поліцейським СРПП відділення поліції №2 Вознесенського РУП Вдовиченком В.С. відносно ОСОБА_1 складений протокол серії ЕПР1 № 268097 про вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП.

Крім того до суду надійшов протокол серії ЕПР1 № 268106 від 10.03.2025 р. відповідно до якого 10.03.2025 р. о 21:54 год. в с-щі Доманівка вул. Шевченка ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з НОМЕР_1 при цьому був позбавлений права керування т.з. Згідно рішення Доманівського районного суду від 25.12.2025 р., правопорушення вчинено повторно протягом року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП постановою ЕНА 4011758, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП постановою судді від 16.07.2025 зазначені справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, були об`єднані в одне провадження.

В судове засідання 24.12.2025 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Вадовська А.В. не з`явилися, 19.12.2025р. через систему Електроний суд адвокат Вадовська А.В. надала клопотання про розгляд адміністративної справи без їхньої участі та просила суд провадження в об`єднаній справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень до протоколу не надано жодного доказу, який би доводив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у той час, коли йому було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння, від чого він відмовився, а відповідно, і не надані докази, які свідчать про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.Також недоведення факту керування виключає притягнення до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Дослідивши клопотання захисника, наявні докази, допитавши свідка ОСОБА_2 , вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП у зв`язку з наступним.

Згідност.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Згіднодо ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно дост.278КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно вимогст. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У відповідності зіст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод`право на справедливий суд, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Згідност. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно протоколу ЕПР1 №268097 від 10.03.2025 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дії останнього були кваліфіковані за ч.1ст. 130 КУпАП, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п.1.9 Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичне освідування для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних засобів.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Мінюсті 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи містять відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, однак вищевказаний відеозапис не містить відомостей та доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП

Як вбачається з відеозапису, документи для встановлення особи ОСОБА_1 та на транспортний засіб поліцейським не вимагалися. Проте, взагалі не досліджуючи, документи, які встановлюють особу, та на транспортний засіб, поліцейським у протоколах зазначено, що особу встановлено на підставі посвідчення водія , а транспортний засіб ВАЗ 21081 НОМЕР_1 належить у протоколі серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , а в протоколі серії ЕПР1 № 268097 (ст.130 ч.2) ОСОБА_1 .

У протоколі серії ЕПР1 № 268097 за ст.130 ч.2 КУпАП зазначено, що він складений 10.03.2025 р. о 22.13 год. на вулиці Шевченка в селищі Доманівка. На 16 хв відеозапису (о 22.09 год.) видно, що поліцейські після слів ОСОБА_4 напарнику «сідай в машину» сіли в службовий автомобіль та поїхали в невідомому напрямку. Після чого (16.29 хв. запису) зупинилися та продовжили складати протокол за відсутності ОСОБА_1 , збираючи інформацію про нього в телефонному режимі.

О 22.13 (20.58 хв запису) у службовому автомобілі в невідомому місці поліцейські закінчили

складати протокол за ч.2 ст.130 КУпАП та роздрукували його. При цьому поліцейський ОСОБА_4 вказує, що « чоловік відмовився отримувати протокол і відмовився з ним ознайомлюватися».

В протоколі серії ЕПР1 № 268106 за ч.5 ст.126 КУпАП зазначено, що він складений 10.03.2025 р. о 22.26 год. на вулиці Шевченка, 39, в селищі Доманівка. З того ж відеозапису вбачається, що о 22.09 год. 10.03.2025 р. поліцейські на службовому автомобілі від`їхали від будинку №39 по вул.Шевченка в невідомому напрямку, о 22.13 год. 10.03.2025 р. у службовому автомобілі в невідомому місці закінчили складання і друк протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП.

Відеозапис закінчився о 22.13 год 10.03.2025 р. тобто о 22.26 год. 10.03.2025 р. (час складання протоколу за ч.5 ст.126 КУпАП) місцезнаходження поліцейських було невідомим, але їх точно не

було на місці, вказаному як місце складання протоколу по вул.Шевченка, 39, в селищі Доманівка.

З суті правопорушення у протоколі за ч.5 ст.126 КУпАП вбачається, що відносно ОСОБА_1 він складений як відносно особи, яка, будучи 05.02.2025 р. притягнутою до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, повторно протягом року керувала транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Тобто відносно нього за ч.5 ст.126 КУпАП складений протокол за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а не порушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом, він не є суб`єктом відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, а може, за наявності для того підстав, протягом часу позбавлення права керування бути суб`єктом правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП.

Тобто він не може бути притягнутий до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП як особа, яка будучи раніше притягнутою за ч.4 ст.126 КУпАП, повторно протягом року вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП, не роз`яснювалися взагалі.

Відповідно до п.8.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

З наведеної норми вбачається, що вимога поліцейського про зупинку має бути чіткою та зрозумілою для водія транспортного засобу, якого зупиняють. Тобто водій має однозначно розуміти, що поліцейським подана вимога про зупинку саме його транспортного засобу. З відеозапису вбачається, що автомобіль, за яким їхали поліцейські, тричі повернув направо.

На відео не зафіксована вимога поліцейського про зупинку транспортного засобу спеціальним звуковим сигналом чи гучномовним пристроєм. Тобто поліцейським до протоколу не надані переконливі і достатні докази, які б свідчили про те, що вимога про зупинку автомобіля була чіткою та зрозумілою для водія.

На відеозаписі взагалі не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу та особу, яка керувала ним, будь-яких доказів на підтвердження цих обставин не надано. Більш того, з відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, видно, що поліцейські під`їхали до домоволодіння, напроти якого стояв автомобіль. З того ж відеозапису видно, що ОСОБА_1 виходить до поліцейського з двору домоволодіння, де він проживає.

На відеозаписі не зафіксований момент виходу з автомобіля особи, яка ним керувала. На якому місці в автомобілі: пасажирському чи водійському знаходився ОСОБА_1 і чи знаходився він у ньому взагалі, на відео не зафіксовано.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що саме він керував автомобілем 10.03.2025 р. Він привіз ОСОБА_1 з виклику додому, сам пішов до хати.

Свідок ОСОБА_2 є власником будинку по АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований та в якому проживає його дочка з ОСОБА_1 .

Отже, поліцейським до протоколу не надано жодного доказу, який би доводив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у той час, коли йому було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння, від чого він відмовився, а відповідно, і не надані докази, які свідчать про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, у протоколі поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода.

Від початку запису ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем, при цьому у нього відсутні ознаки нестійкої ходи, порушення мови, як то зазначено в протоколі.

Сам по собі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за недоведеністю факту керування не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП

Також недоведення факту керування виключає притягнення до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП. Надані органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, докази, а саме: протоколи (з урахуванням допущених при їх складанні порушень,

про які вище окремо зазначено) та відеозапис не забезпечують такий рівень доказування, який би не залишав жодних розумних сумнівів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, що йому інкримінуються

Надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, не доводять поза розумним сумнівом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, саме у той час, коли йому було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння, а тому він не є суб`єктом правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП, отже в його діях відсутні склади цих адміністративних правопорушень.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії" від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення". Згідно "критеріїв Енгеля", сформованих Європейським судом з прав людини у справі "Енгель та інші проти Нідерландів" (1976 рік), критеріями для визначення поняття "кримінальне обвинувачення" є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину). При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як "кримінального" дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст.4 Протоколу 7 до Конвенції).

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою "внутрішнього переконання" чи системою "поза межами розумного сумніву", який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП , провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя :О. В. Кривенко