ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/8956/25 Головуючий в 1 інст. Зарютін П.В.
Провадження №33/807/1245/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, як притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Говіної Л.В., потерпілого ОСОБА_2 , його представника адвоката Кузьмінова Д.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , місце роботи - АТ "Запоріжсталь", РНОКПП НОМЕР_1 .

визнано винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 29 серпня 2025 року о 16-30 год., в м. Запоріжжя, по вул. Вороніна, 27-А, ОСОБА_1 , керуючи т/з Volkswagen Passat , н/з НОМЕР_2 , перед початком руху не переконався в безпеці свого маневру та скоїв наїзд на автомобіль Toyota Corolla , н/з НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 .

Своїми діями, ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 10.1 ПДР України. В результаті зіткнення автомобілі зазнали механічних пошкоджень, завдані матеріальні збитки, травмовані відсутні.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що в судовому засіданні районного суду свою вину не визнав, пояснив, що не відчув зіткнення автомобілів, його транспортний засіб не має пошкоджень, а отже вважає, що ДТП не відбулася.

Вказує, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається посилання суду на докази, які підтверджують його провину в ДТП, проте не зазначено, які відомості містять дані докази та які обставини справи вони підтверджують, не зазначено, які відомості містять докази, що саме він скоїв наїзд на автомобіль Toyota Corolla , н/з НОМЕР_3 , що свідчить про неналежну оцінку судом доказів та необґрунтованість судового рішення.

Зазначив, що на розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувало дві адміністративні справи відносно нього за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП за результатами розгляду яких, накладені адміністративні стягнення в розмірі 850 грн. та 3400 грн. Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП дані справи повинні були бути об`єднанні та як наслідок накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі не може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вважає, що пояснення свідків є недопустимим доказом, оскільки з пояснень свідка ОСОБА_3 від 3 вересня 2025 року не можливо встановити особу, яка була винуватцем ДТП та її пояснення суперечать рапорту поліцейського складеного 29 серпня 2025 року. Окрім цього сумнівним є і те, що пояснення заповнювалися свідками, у тому числі і в частинні марки ТЗ.

Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року, провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

2 грудня 2025 року, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про виклик в судове засідання інспектора поліції Терентева Є.Є., для детального ознайомлення судом з обставинами справи.

Під час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_1 та адвокат Говіна Л.В. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Захисник наголосила, що пояснення свідка ОСОБА_3 та відомості, які відкладені в рапорті поліцейського є суперечливими.

Потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що в день події він припаркував свій автомобіль через дорогу від свого під`їзду та пішов додому. Поруч з будинком, розташований магазин «Економ», біля якого завжди хтось перебуває із його працівників. Коли він вийшов з дому, продавець магазину повідомила, що його транспортний засіб вдарив його сусід, після чого останній поїхав.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Кузьмінов Д.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду залишити без змін. Звернув увагу суду, що ОСОБА_1 в своїх письмових пояснення фактично не оспорює своєї провини у вчиненні ДТП та зазначив поліцейському, що не мав на меті залишити місце події, однак поїхав та своє авто для огляду не надавав.

Щодо заявленого клопотання ОСОБА_2 про виклик до суду інспектора поліції Терентєва Є.Є., то суддя апеляційного суду відмовляє в його задоволенні, оскільки наявні в справі письмові докази є достатніми для формування позиції з приводу складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ст. 124 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання судді апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно до ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, за наведених у протоколі обставин, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньої-транспортної пригоди.

Правильність такого висновку за обставин викладених у протоклі про адміністративне правопорушення серії ААД № 645408 від 4 вересня 2025 року підтверджується дослідженими у судовому засіданні даними:

- схемою місця ДТП від 29 серпня 2025 року, на якій зображено положення транспортного засобу Toyota Corolla, н/з НОМЕР_3 , після дорожньої-транспортної пригоди, місце зіткнення ТЗ, пошкодження транспортного засобу Toyota Corolla, н/з НОМЕР_3 отриманих внаслідок ДТП. Місце прив`язки до магазину «Вишенька» за адресою: вул. Вороніна, 27а (а.с. 3, зворотна сторона);

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , який зазначив, що він 29 серпня о 16 годині 30 хвилин керував транспортним засобом Volkswagen Passat , н/з НОМЕР_2 , під`їдав к житловому будинку біля якого знаходиться магазин «Вишенька», мав намір припаркуватися, заїжджаючи на зелену зону та наїхавши на бордюр, натиснув на педаль, автомобіль поїхав швидше ніж він думав, натиснув на педаль гальм, автомобіль посунувся та зупинився попереду прапаркованого автомобілю Toyota Corolla. Він від`їхав, перепаркував автомобіль, пішов додому, заніс інструменти та поїхав до доньки. Через кілька днів прибув до УПП в Запорізькій області, для вирішення питання по сутті. Наміру скрити сліди ДТП та уникнути відповідальності не мав. (а.с. 4);

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , з яких вбачається, що о 12-00 годині, він припаркував свій транспортний засіб Toyota Corolla біля під`їзду та овочевого кіоску, о 17-00 годині вийшов за автомобілем та побачив на ньому пошкодження. Викликав поліцію та повідомив страхову компанію. Жінки з магазину «Економ», які бачили ДТП повідомили йому, що з його автомобілем здійснив зіткнення автомобіль чорного кольору, схоже на Volkswagen, а водій вказано транспортного засобу зайшов в його під`їзд. Продавець запам`ятала початок д.н.з. винуватця ДТП як «93». Внаслідок вказаних подій спричиненні матеріальні збитки (а.с. 5)

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка зазначила, що 29 серпня 2025 року приблизно з 16-00 год. по 17-00 год. вона перебувала на робочому місці в магазині «Економ», вийшла на вулицю та стала свідком, як водій автомобіля Volkswagen Passat чорного кольору заїжджав на місце для паркування біля овочевої крамниці «Вишенька», поруч з крамницею було припарковано авто сріблястого кольору Toyota. Водій Volkswagen під`їхав до вищевказаного авто передньою частиною, зупинився, потім натиснув на «газ» та передньою частиною свого авто пошкодив бокову ліву частину авто Toyota. Після чого перепаркував свій автомобіль, подивився пошкодження та пішов до 2 під`їзду будинку № 27 (а.с. 6)

- відомостями про повідомлення ОСОБА_2 до служби «102» про те, що 29 серпня 20205 року о 158 год. 07 хв. за адресою : м. Запоріжжя, вул. Вороніна, 27А, у припарковане авто заявника, у його 3- х годинну відсутність, невідоме авто вдарило його автомобіль та поїхало з місця ДТП, за показами свідків події, це був автомобіль схожий на Volkswagen чорного кольору в д.н.з якого присутні цифри «9,3». (а.с. 10);

- фотознімками події, на якому зафіксовані пошкодження транспортного засобу Toyota Corolla, н/з НОМЕР_3 (а.с. 6).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій транспортного засобу повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи засвідчують те, що вищезазначені норми ОСОБА_1 не були дотримані.

Так, з огляду на матеріали справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.10.1 ПДР України, та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на отримані механічні пошкодження транспортних засобів, зафіксованих схемою ДТП та фотознімках події, письмові пояснення учасників події випливає, що дорожня транспортна пригода відбулась внаслідок допущених порушень водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п.10.1 ПДР України, а саме те, що останній перед початком руху не переконався в безпеці свого маневру та скоїв наїзд на автомобіль Toyota Corolla , н/з НОМЕР_3 .

Таким чином, посилання сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

На посилання сторони захисту, що пояснення свідків є недопустимим доказом, оскільки з пояснень свідка ОСОБА_3 від 3 вересня 2025 року не можливо встановити особу, яка була винуватцем ДТП, та її пояснення суперечать рапорту поліцейського складеного 29 серпня 2025 року слід зазначити, що підстав для сумнівів в об`єктивності пояснень вказаного свідка в частині, що мають значення в контексті обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення у судді апеляційного суду відсутні. Крім того, письмові пояснення, надані свідком ОСОБА_3 повністю узгоджуються з іншими доказами в справі.

Інші посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, доводи апелянта не спростовують зазначені в судовій постанові відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 п 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, фактів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 жовтня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/8965/25