ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е. з участю секретаря судового засідання Шкіндер І.М. розглянувши об`єднану справу про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 за № 493166, вбачається, що 24.10.2025 року о 23 год. 19 хв. в м.Рівне, вул. Млинівська на перехресті із круговим рухом вул. Млинівська та вул. Соборна, водій ОСОБА_1 керувала ТЗ JEEP GRAND CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Alcotest DRAGER 6810 (2306), що підтверджується тестом номер 8271 від 24.10.2025 23:42, результат огляду становить 1,74 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР 1 за № 493223, вбачається, що 24.10.2025 року о 23 год. 19 хв. водій ОСОБА_1 керувала ТЗ JEEP GRAND CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала в установлених межах безпечної швидкості руху, у разі виникнення небезпеки для руху не вжила всіх заходів аж до повної зупинки ТЗ, або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого здійснила з зіткнення з бордюрним каменем і виїхала за межі проїзної частини. В результаті ДТП ТЗ отримав механічні пошкодження, чим порушила п.12.1. ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчинені вказаних правопорушень не визнала та при цьому пояснила, що 24.10.2025 року вона разом із своєю колегою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували на курсах підвищення кваліфікації по роботі та увечері разом автомобілем JEEP GRAND CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_1 , повертались з м.Луцьк до м.Рівне. Керувала автомобілем ОСОБА_2 . В дорозі до ОСОБА_3 телефонувала її маленька донька, дитина плакала та просила якнайшвидше приїхати додому. Тому, вони квапились. Погодні умови у вигляді дощу та вечірня пора, у зв`язку з чим була обмежена видимість, стали причиною того, що було допущено помилку у керуванні автомобілем. Однак вона не керувала автомобілем у момент події дорожньо- транспортної пригоди. Оскільки, ОСОБА_3 поспішала до дитини, вона не заперечила, щоб після події дорожньо- транспортної пригоди, ОСОБА_3 викликала таксі і терміново поїхала до дитини. Вона ж залишилась в автомобілі, сиділа на пасажирському сидінні поряд з місцем водія. Всю дорогу з м.Луцьк вона їхала та сиділа на пасажирському сидінні, а не як водій. Коли до неї підійшли працівники поліції вона знаходилась у морально складному стані, не змогла пояснити як сталась подія ДТП, хто керував ТЗ, не звернулась за правовою допомогою. Працівники поліції її навіть слухати не захотіли про те, що вона не керувала ТЗ в момент події. Оскільки, транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_1 належить їй, тому працівники поліції й вирішили скласти протокол саме на неї як на власника транспортного засобу. В ході спілкування з інспектором вона спокійно, кілька разів погоджувалася здати аналіз із з допомогою газоаналізатора Alcotest DRAGER. Вона би хотіла скористатись у даний момент правовою допомогою, так як знаходилась у стані глибокого хвилювання. Інспектор поліції, в свою чергу, заявляв, що немає необхідності залучати адвоката. Така поведінка інспектора свідчить про упереджене ставлення та намір скласти протокол незалежно від того, хто керував автомобілем. До закладу охорони здоров`я ні вона, ні ОСОБА_2 не їздили. В даному випадку з даної події вбачається, що фіксування відбувалося не на території медичного закладу, а на місці, де з самого початку стояв заглушений транспортний засіб, що переконливо свідчить про складення його поза межами закладу охорони здоров`я. Крім того, зазначає, що факт порушення нею ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що виразилось в керуванні ТЗ в стані алкогольного сп`яніння не підтверджений об`єктивними доказами.

Просить суд, закрити відносно неї провадження по адміністративній справі №569/24537/25 відносно за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні надано пояснення свідка ОСОБА_2 , яка зазначила 24.10.2025 року близько 23 год. 00 хв. вона разом із ОСОБА_1 повертались в м.Рівне із м.Луцьк автомобілем JEEP GRAND CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_1 , належним Анні. Водієм транспортного засобу була вона, так як ОСОБА_1 погано себе почувала та попросила її керувати її транспортним засобом. Вона має права водія, а тому не відмовила. Була вечірня пора, темно, на вулиці йшов дощ, видимість на дорозі була обмеженою. При в`їзді в м.Рівне зі сторони м.Луцька по вул. Млинівській, на перехресті із кутовим рухом вул.Млинівська та вул.Соборна, у зв`язку зі складними погодними умовами вона наїхала на камінь та виникло пошкодження в автомобілі. Був пізній час і вдома її очікувала маленька донька, до якої вона поспішала. ОСОБА_1 не заперечувала щоб вона викликала таксі і поїхала додому до дитини.

Пізніше вона дізналась про те, що на місце події приїхали працівники поліції і склали протокол на ОСОБА_1 . Однак дана обставина не відповідає фактичним обставинам, так як водієм автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_2 .10.2025 року була вона.

Складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності на ОСОБА_1 , як на власника транспортного засобу, не ґрунтується на законі.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати обставини того, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення. Отже, склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення.

Повнота і цілісність цієї системи є необхідною умовою для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є правопорушенням.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечила з підстав, що правил дорожнього руху не порушила, не керувала в стані алкогольного сп`яніння автомобілем.

Крім того, факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 спростовується поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Згідно статей1, 3, 8, 9 Конституції України Україна є правовою державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли особа , яка перебувала стані наркотичного сп`яніння, почав рухатись.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Крім того, працівники поліції, здійснюючи фіксацію технічними засобами відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення, долучили пошкоджений диск, та при перегляді даного компакт-диску будь-яких відеозаписів не містить тому неможливо належним чином встановити та дослідити його зміст, за таких обставин судом встановлено, що перегляд файлів є неможливим.

Доказів, які свідчили б про те, що ОСОБА_1 , керувала 24.10.2025 року близько 23 год. 00 хв. ТЗ JEEP GRAND CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_1 , в матеріалах справи відсутні.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Щодо порядку визначення стану сп`яніння та правових наслідків цього. Ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження медичного огляду є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Встановлення у правопорушника стану сп`яніння здійснюється відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

З аналізу зазначеної статті вбачається, що така відповідальність настає вразі керування водієм транспортним засобом в стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти те, що це безпосередня дія фізичної особи на цей транспортний засіб з метою встановлення або зміни у цей момент швидкості та напряму руху.

За наведених обставин, докази, на які посилався інспектор патрульної поліції в обґрунтування ОСОБА_1 вини у вчиненому - є безпідставними, оскільки в ОСОБА_1 можливо і були ознаки сп`яніння, про те, ОСОБА_1 транспортним засобом не керувала та на той момент визначення «Водій» на неї не розповсюджувалось.

За таких обставин, що суть правопорушення з кваліфікацією ОСОБА_1 дій за ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення саме ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. 124, та ч. 1 ст.130 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевказані встановлені судом обставини у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, та ч. 1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 280, 283 КУпАП, -

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом десяти днів.

Суддя Рівненського міського суду Кристина ДАШ`ЯН