ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., за участю секретаря Говорової А.М.,

за участю прокурора Острик О.В.,

за участю захисника особи, що

притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

адвоката Савіна С.О.,

за участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи, які надійшли із Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, головного спеціаліста Четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, який зареєстрований, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

01 травня 2024 року відповідно до наказу Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26 квітня 2024 року № 65/44-ВК ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста Четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

01.11.2024 р. наказом Антимонопольного комітету України Південного міжобласного територіального відділення від 31.10.2024 року № 65/118/ВК ОСОБА_1 було присвоєно 9 ранг державного службовця.

15.05.2025 р. відповідно до наказу Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.05.2025 року № 65/47-ВК ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста Четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Таким чином, головний спеціаліст Четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом на якого поширюється дія Закону відповідно п. п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Законузобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі визначені ч.2 ст.45 вказаного Закону в частині обов`язку подати декларацію при припиненні діяльності.

Таким чином,головний спеціаліст Четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Плєшко К.О., як особа яка припиняє 15.05.2025 р. діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, була зобов`язана подати декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями, до 00 год. 00 хв. 15.06.2025 року.

Проте,ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення а.1 ч.2 ст.45 Закону, подав відповідну декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями, лише 01.07.2025 р. о 13 год. 22 хв., що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 припиняючи з 15.05.2025 р. діяльність на посаді головного спеціаліста Четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на вказаній посаді, вчинила дії, які містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Датою і часом вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією ОСОБА_1 , є фактичний час і дата несвоєчасної подачі декларації особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, тобто 01.07.2025 р. об 13 год. 22 хв.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання протоколу за участю особи ОСОБА_1 , а саме 10.11.2025 року.

Прокурор Острик О.В. у судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та призначити йому стягнення штраф у мінімальному розмірі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні щиро розкаявся у скоєнні адміністративного правопорушення, та пояснив, що він пропустив 12 днів для подачі вище указаної декларації, так як у нього захворів його батько, який потребував постійного нагляду.

Крім того, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Савін С.О. звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із письмовим клопотанням, у якому просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого, та обмежитись усним зауваженням в порядку ст.22 КУпАП, із підстав зазначених ним письмово.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1, п. 1, п. п. «в» ст. 3 Закону, суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону - є державні службовці.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу», інші посади державної служби, не віднесені до категорії «А» і «Б» віднесено до посад категорії «В» державної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу», посадова особа державної служби - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно п. 9 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Згідно ст. 1 Закону, державний орган - орган державної влади, в тому числі колегіальний державний орган, інший суб`єкт публічного права, незалежно від наявності статусу юридичної особи, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю.

У відповідності до п. 15 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, п. п. "а", "в"-"ґ" п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно а. 1 ч. 2 ст. 45 Закону особи, зазначені у п. 1, п. п. "а", "в"-"ґ" п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону «Права Національного агентства», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно п.15 ч.1 ст.11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання рекомендаційних роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.

Відповідно до Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції № 4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного фонду» визначено, що декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до а. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду.

Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у п. п. «а», «в» «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, п. п. «а», «в» «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 год. 00 хв. дня, наступного за днем припинення діяльності.

Ч. 1 ст. 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Ч. 5 вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках визначених у наказі про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.

Також, згідно відповіді на запит за підписом керівника управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 (вихідний № 71-03/4127/20 від 06.02.2020), зазначено, що усі документи, які суб`єкт декларування подав до інформаційно - телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - ІТС Реєстр), зберігаються в ІТС Реєстр й автоматично оприлюднюються (за винятком конфіденційної інформації) у публічній частині ІТС Реєстр відповідно до цього Порядку. Дата в публічній частині ІТС Реєстру відповідає фактичній даті подання документів суб`єктами декларування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно листа за підписом Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Мангул О.А. (вихідний № 44-01/8418/19 від 06.02.2019 року), Закон не передбачає затвердження Національним агентством обґрунтованого висновку або повідомленні із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частинами першою, другою статті 172-6 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 припиняючи з 15.05.2025 р. діяльність на посаді головного спеціаліста Четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на вказаній посаді, вчинила дії, які містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч.1 ст.276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 , припиняючи з 15.05.2025 року діяльність на посаді головного спеціаліста Четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,будучи державним службовцем 9 рангу та суб`єктом декларування відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), суб`єктом згідно Примітки ст.172-6 КУпАП, несвоєчасно 01.07.2025 року, без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги а. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні указаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- 01 травня 2024 року наказом Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26 квітня 2024 року № 65/44-ВК ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста Четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

- 01.11.2024 р. наказом Антимонопольного комітету України Південного міжобласного територіального відділення від 31.10.2024 року № 65/118/ВК ОСОБА_1 було присвоєно 9 ранг державного службовця,

- 15.05.2025 р. наказом Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.05.2025 року № 65/47-ВК ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста Четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

- протоколом про адміністративне правопорушення №893 від 10.11.2025 року.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність, суд враховує те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, щиро розкаявся у скоєнні адміністративного правопорушення.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , згідно ст.35 КУпАП, відсутні.

Під час розгляду адміністративної справи судом не було встановлено поважних причин, які свідчать про те, що ОСОБА_1 не мав можливості своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, так як у нього було достатньо часу для подачі указаної декларації, у справі відсутні відомості про будь - які стихійні лиха у цей період, та він не перебував на лікарняному. Також ОСОБА_1 не було надано суду документів, які підтверджують те, що він перебував цілодобово біля свого батька, який потребував постійного нагляду, у зв`язку із його хронічним захворюванням.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП в суді доведена, та підтверджується вище зазначеними доказами.

Суд вважає, що клопотання захисника Савіна С.О. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого, та обмежитись усним зауваженням в порядку ст.22 КУпАП не підлягає задоволенню посилаючись на наступне.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Примітка. Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Суд вважає, що указане адміністративне правопорушення не є малозначним, та вважає, що відсутні законні підстави для такого звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захиснику особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Савіну С.О. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого, та обмежитись усним зауваженням в порядку ст.22 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн. на користь держави України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.