ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2626/25
Провадження №3/477/1109/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової частини НОМЕР_1 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною третьою статті 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення А4935 №429/25 від 15 листопада 2025 року, ОСОБА_1 15 листопада 2025 року о 08.50 годині будучи військовослужбовцем, перебував на території тимчасового місця розташування стройової частини відділення персоналу штабу військової частини в Миколаївському районі Миколаївської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нерозбірлива мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння майор ОСОБА_1 відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин не визнав та пояснив, що відносно нього було складено акт про відмову від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я за підписами двох свідків, один з яких, а саме офіцер відділення психологічної підтримки персоналу військової частини ОСОБА_2 є підлеглим заступника командира військової частини з психологічної підтримки персоналу начальника відділення психологічної підтримки ОСОБА_3 та відповідно не міг бути свідком відмови від проходження медичного огляду. Відеофіксація при цьому також не проводилась. Зазначив, що на огляд у закладі охорони здоров`я його мали б направити лише після його відмови від огляду на місці за допомогою спеціального технічного засобу та тесту. Натомість, йому взагалі не пропонували пройти огляд на місці і він від проходження такого огляду не відмовлявся.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції частини 3 статті 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно частини 1 статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Процедура направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення огляду визначено «Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року №32 (далі Порядок).

Так,відповідно допункту 5 вказаного Порядку, огляд проводиться уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.

Пунктом 8 Порядку визначено, що військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 11 Порядку у разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за частиною 3 статті 172-20 КУпАП необхідно встановити факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння або відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, отримані у передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення А4935 №429/25 від 15 листопада 2025 року, ОСОБА_1 15 листопада 2025 року о 08.50 годині будучи військовослужбовцем, перебував на території тимчасового місця розташування стройової частини відділення персоналу штабу військової частини в Миколаївському районі Миколаївської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нерозбірлива мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння майор ОСОБА_1 відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину за вказаних у протоколі обставин категорично заперечив.

Відповідно акту про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 15 листопада 2025 року ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків.

Письмові пояснення вказаних осіб у матеріалах справи відсутні. Відеозапис з застосуванням технічних засобів не здійснювався.

Як вже зазначалось судом, пунктами 8,11 Порядку визначено, що військовослужбовець, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови військовослужбовця від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Підтвердження, що військовослужбовцю ОСОБА_1 пропонувалось на місці пройти огляд з використанням спеціального технічного засобу і тесту в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі №463/1352/16-а від 08 липня 2020 року у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тобто, недоведеність вини прирівнюється до невинуватості особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М.Семенова