Справа № 445/2213/25 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський О. М.
Провадження № 33/811/1979/25 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Барабаша В. Г., потерпілої ОСОБА_2 , захисника Винниченка М. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника Винниченка М. П. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 17.11.2025 року,

встановив:

постановою Золочівського районного суду Львівської області від 17.11.2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 02.09.2025 року о 22 год. 30 хв. на вул. Кульпарківській, 115, у м. Львові, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», а саме не надав перевагу у русі автомобілю марки «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював з`їзд з перехрестя з круговим рухом, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

На зазначену постанову захисник Винниченко М. П. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що розгляд справи проводився за відсутності потерпілої ОСОБА_2 , а про наявність оскаржуваної постанови остання довідалась лише 04.12.2025 року. Зазначає, що суд першої інстанції провів розгляд справи поверхнево, зокрема, в судовому засіданні не було допитано свідків та потерпілу. Звертає увагу, що суд першої інстанції належним чином не оцінив долучений до матеріалів справи відеозапис, з якого вбачається, що дії водія ОСОБА_1 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, оскільки він не надав перевагу у русі та не пропустив автомобіль під керуванням потерпілої.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 та доводи захисника Винниченка М. П., які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Барабаша В. Г., які заперечили проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що розгляд справи проводився за відсутності потерпілої ОСОБА_2 , оскаржувану постанову остання отримала лише 04.12.2025 року, а апеляційну скаргу захисник подав 13.12.2025 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.

Встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наступних обставин: 02.09.2025 року о 22 год. 30 хв. на вул. Кульпарківській, 115, у м. Львові, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», а саме не надав перевагу у русі автомобілю марки «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював з`їзд з перехрестя з круговим рухом, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

В судовому засіданні суд першої інстанції дослідив всі наявні у матеріалах справи докази.

Так, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з місця події, автомобіль марки «Опель» під керуванням водія ОСОБА_1 рухається по вул. Кульпарківській в напрямку до перехрестя з вулицею В. Великого та І. Виговського у м. Львові.

На вказаному перехресті організовано рух по колу, проїжджа частина складається із трьох смуг руху, в тому числі і три смуги руху на кільці.

В цей же час, по вул. В. Великого в напрямку до перехрестя з вул. Кульпарківською рухається автомобіль марки «Ауді» під керуванням ОСОБА_2 .

З відеозапису чітко вбачається, що автомобілі фактично одночасно здійснюють в`їзд на кільце (перехрестя з круговим рухом), при цьому автомобіль марки «Ауді» під керуванням ОСОБА_2 заїжджає та рухається по крайній лівій смузі (внутрішнє коло кільця), а автомобіль марки «Опель» під керуванням водія ОСОБА_1 в середній смузі.

Водій автомобіля марки «Ауді» мав намір здійснювати та здійснив з`їзд з кільця для подальшого руху по вул. І. Виговського, натомість водій автомобіля марки «Опель» мав намір рухатись далі по кільцю до вул. Кульпарківської.

Транспортні засоби зіштовхнулись в момент, коли автомобіль марки «Ауді» під керуванням ОСОБА_2 з`їжджав з кільця з крайньої лівої смуги через дві смуги на вул. І. Виговського, а автомобіль марки «Опель» під керуванням водія ОСОБА_1 , який знаходився справа відносно автомобіля марки «Ауді», продовжував рух по колу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобіль марки «Ауді» під керуванням ОСОБА_2 не рухався по колу раніше, ніж автомобіль марки «Опель» під керуванням водія ОСОБА_1 , на кільце вони в`їхали фактично одночасно.

Відтак, суд першої інстанції вірно зазначив про неможливість ствердження того, що автомобіль марки «Ауді» під керуванням ОСОБА_2 в`їхав на кільце швидше автомобіля марки «Опель» під керуванням водія ОСОБА_1 , оскільки той факт, що автомобіль марки «Ауді» рухався швидше, не свідчить, що на кільце такий в`їхав першим.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що автомобіль марки «Ауді» під керуванням ОСОБА_2 не розпочав рух по колу раніше автомобіля марки «Опель» під керуванням водія ОСОБА_1 , а відтак, здійснюючи маневр перестроювання з крайньої лівої смуги (внутрішньої смуги кільця) через дві наступні смуги для з`їзду з кільця та подальшого руху по вул. І. Виговського, повинен був виконати положення п. 10.3., 10.5 ПДР, тобто надати перевагу в русі автомобілю «Опель», чого водієм зроблено не було.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та достовірних доказів того, що водієм ОСОБА_1 порушено п.16.12 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньої транспортної пригоди за обставин, що викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що в судовому засіданні не було допитано свідків та потерпілу, оскільки відсутність в діях ОСОБА_1 порушень ПДР та складу правопорушення повністю доведена матеріалами справи, які є взаємодоповнюючими та не суперечать один одному, що свідчить про відсутність необхідності у допиті вказаних осіб.

Крім того, потерпіла ОСОБА_2 була присутня в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та надала свої пояснення, а відтак право на захист останньої не є порушеним.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що, покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини справи, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

поновити захиснику Винниченку М. П. строк на апеляційне оскарження постанови Золочівського районного суду Львівської області від 17.11.2025 року.

Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 17.11.2025 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Винниченка М. П. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.