Справа № 133/3157/25
Провадження № 33/801/1314/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 18 серпня 2025 року о 17 год 20 хв. у с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області він керував транспортним засобом марки «Audi a4 b7», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в Комунальному підприємстві «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради (далі - КП «Калинівська ЦРЛ»). Висновок огляду № 207 - канабіоїди, кокаїн, бензодіазепін позитивно.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2025 року, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив вимоги статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, не встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання його винуватості, а тому висновок суду є помилковим та необґрунтованим, а сама постанова незаконна. Зазначав, що висновок КП «Калинівська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 207 від 18 серпня 2025 року є недопустимим доказом, тому що не містить відомостей про час проведення тестування, застосовану методику дослідження чи лабораторну процедуру обробки біологічного матеріалу. Повторний аналіз від 29 серпня 2025 року виявив лише бензодіазепіни (компоненти легальних лікарських засобів) і не підтвердив наявність канабіноїдів чи кокаїну, зазначених у первинному висновку. Щодо виявлених поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння, то вони зумовлені фізичною втомою та стресовим станом після перебування в зоні бойових дій, а не вживанням заборонених речовин. Також звертав увагу на те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, попри завчасне повідомлення про неможливість прибуття через проходження військової служби в лавах Національній гвардії України. Суд безпідставно розцінив клопотання про відкладення як «затягування», чим позбавив його права надавати пояснення, подавати докази та користуватися професійною правничою допомогою.

Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив проводити розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

29 грудня 2025 року на електронну адресу Вінницького апеляційного суду з електронної адреси «» надійшла заява (вх. № ЕП 4259/25) від ОСОБА_1 про відкладення судового засідання у зв`язку з проходженням ним військової служби. Проте ця заява надійшла без накладення кваліфікованого електронного підпису, а тому вважається такою, що не підписана особою, яка її подала.

Таким чином, враховуючи наявне в матеріалах справи клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, обмежені статтею 294 КУпАП строки судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також те, що згідно з частиною другою статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, є не обов`язковою, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкції № 1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до висновку КП «Калинівська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 207 від 18 серпня 2025 року водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, результат: канабіоїди, кокаїн, бензодіазепін позитивно.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 427085 від 18 серпня 2025 року 18 серпня 2025 року о 17 год 20 хв. у с. Махнівка Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi a4 b7», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння.

Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав, незгоди з результатами медичного огляду також не зазначив.

Події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який є одними із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, які суд оцінив в сукупності з іншими дослідженими судом доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис є доказами у справі про адміністративне правопорушення та підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, а тому суд правильно взяв їх до уваги.

Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд не бачить підстав не довіряти вищезазначеним доказам, оскільки вони не спростовані матеріалами справи, в тому числі і доводами апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини апеляційний суд до уваги не бере та розцінює як форму правомірного захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, оскільки експерес-тести не є лабораторним дослідженням, то вони не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 7 - 8 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння у ході якого відбираються зразки біологічного середовища.

Наявність чи відсутність стану сп`яніння визначається лікарем після огляду особи, в тому числі з урахуванням результатів тесту. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагували на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість очей), погодився на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. За результатами медичного огляду у біологічному середовищі (сечі) ОСОБА_1 виявлено канабіоїди, кокаїн, бензодіазепін, на підставі чого лікарем-наркологом складено відповідний висновок № 207.

В цьому випадку огляд особи на стан сп`яніння проводився лікарем у закладі охорони здоров`я з дотриманням усіх вимог. Наведений вище висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 відповідає Інструкції № 1452/735, містить усі необхідні для заповнення дані, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Також необхідно зазначити, що водій вправі оскаржити висновок за результатами медичного огляду, що передбачено пунктом 14 Порядку № 1103.

Однак з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 висновок № 207 від 18 серпня 2025 року з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, скарг чи зауважень на дії працівників медичного закладу не висловлював.

Посилання заявника на результати повторного дослідження від 29 серпня 2025 року не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції як доказ відсутності стану наркотичного сп`яніння під час подій 18 серпня 2025 року, тому що це дослідження проведено з порушенням встановленого пунктом 9 Інструкції 1452/735 двогодинного строку, що виключає можливість визнання його результатів допустимим доказом у справі.

Інші доводи, на які посилається заявник, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо безпідставного розгляду справи у його відсутність та позбавлення його можливості реалізувати в суді передбачені статтею 268 КУпАП права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи вона неодноразово призначалась до розгляду суддею суду першої інстанції, зокрема на 03 вересня 2025 року, 25 вересня 2025 року та 19 листопада 2025 року. ОСОБА_1 кожного разу подавав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на проходження ним військової служби, однак будь-яких доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість прибуття до суду або неможливість участі у засіданні в режимі відеоконференції не надавав. Подання ідентичних за змістом заяв без належного документального підтвердження суд першої інстанції обґрунтовано розцінив як штучне затягування справи.

Особа, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Підстав вважати, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , який неодноразово клопотав про відкладення розгляду справи без надання підтверджуючих доказів (наказів, розпоряджень, довідок Форми-5), які б свідчили про об`єктивну неможливість з`явитися до суду або взяти участь у режимі відеоконференції, і позбавив його можливості реалізувати в суді передбачені статтею 268 КУпАП права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, немає.

Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування чи зміни рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 листопада 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк