Номер провадження 3/521/4950/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Крижановського О.В., за участю секретаря Дженкова В.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ГУ ДПС в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді керівника ПрАТ «Одеський коньячний завод», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-4 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №280/34-00-04-02-01 від 06.08.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 п. 119.1 ст.119 Податкового Коднексу України від 02.12.2010 року №2755-VI(зі змінами та доповненнями), щодо неподання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за травень 2025 року.

За даним фактом співробітниками ГУ ДПС в Одеській області відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.163-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена шляхом направлення повістки засобами поштового зв`язку. Крім того, відповідна інформація була розміщена на офіційному веб сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси. Клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

За таких обставин суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_1 свідчить про відсутність бажання особисто приймати участь в розгляді справ, тому суд вважає, що з метою розгляду справи у розумні строки, її необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-4 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, згідно ч.2 ст.163-4 КУпАП відповідальність настає за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Фабула адміністративного правопорушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч.2 ст.163-4 КУпАП та не містить такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони даного правопорушення, як «повторність».

Крім того, матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.163-4 КУпАП.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що до протоколу не долучено належних доказів того, що гр. ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення за ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Оскільки, згідно правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі №489/4827/16а, свідчення службової особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

Вищевикладене свідчить про не дотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-4 КУпАП викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Крім того, суд не має права самостійно редагувати протокол про адміністративне правопорушення чи перекваліфікувати дії особи на інше правопорушення, передбачене КУпАП (навіть якщо в діях особи простежується склад іншого адміністративного правопорушення), а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 187, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.163-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом встановленого законом строку з дня її винесення.

Суддя: О.В. Крижановський