Номер провадження: 33/813/1558/25
Номер справи місцевого суду: 521/9611/25
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., ОСОБА_1 , адвоката Чібірдіна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 30 червня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 30 червня 2025 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення відповідно до ст. 124 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 30.05.2025 року о 10:45 год. в м. Одесі, керуючи транспортним засобом ЗАЗ TF696Р державний номер НОМЕР_1 , по вул. Інглезі, напроти буд. 13А, перед поворотом праворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався, що зміна напрямку руху буде безпечною і не створить небезпеки іншому учаснику руху та допустив зіткнення з автомобілем BMW 328 І державний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 10.1, 10.4, 13.1 Правил дорожнього руху. В наслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 30 червня 2025 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)транспортний засіб ОСОБА_1 не знаходився в русі він стояв. Стоячи у нерухомому стані він ніяким чином не створював аварійну ситуацію, а був звичайною перешкодою на дорозі, яку водій транспортного засобу BMW 328 І державний номер НОМЕР_2 , повинен був врахувати та дотримуватися правил дорожнього руху;

2)судом першої інстанції були проігноровані клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит свідка, а також про призначення судової автотехнічної експертизи, що свідчить про те, що судом було порушено принцип рівності учасників процесу, в частині надання переваги сумнівним доказам;

3)протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, яку притягають до адміністративної відповідальності, без підтвердження іншими належними доказами у справі.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Чібірдіна О.В. які наполягали на задоволенні їх апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 124 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №346025 від 30.05.2025 року з якого вбачається що 30.05.2025 року о 10:45 год. в м. Одесі, по вул. Інглезі, напроти буд. 13А, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ЗАЗ TF696Р, державний номер НОМЕР_1 , перед поворотом праворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався, що зміна напрямку руху буде безпечною і не створить небезпеки іншому учаснику руху, здійснив зіткнення з автомобілем BMW 328 І, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В наслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1, 10.4, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП;

- схему місця ДТП, на якій зафіксоване місце зіткнення транспортних засобів та відображено їх розташування на час приїзду співробітників поліції;

-письмові пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що 30.05.2025 року о 11:45 год. він керував автомобілем BMW 328 І, державний номер НОМЕР_2 , виїжджав з заправки на вул. Інглезі, повернув направо, у смугу для руху автомобілів, які рухались в попутному напрямку. Побачив, як водій автомобіля ЗАЗ TF696Р, державний номер НОМЕР_1 , стоїть в лівій смузі, яка зазначена поворотом тільки наліво, намагається зробити поворот направо, чим саме здійснив наїзд на його транспортний засіб в передній бампер. ОСОБА_2 намагався попередити водія ОСОБА_1 сигнальним знаком, але водій порушив Правила дорожнього руху та скоїв ДТП. При ударі, ОСОБА_2 стояв на тормозі, а водій транспортного засобу ЗАЗ TF696Р, після скоєння наїзду, ввімкнув задній хід та здав трішки назад;

-письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що 30.05.2025 року о 11:45 год. він на автомобілі ЗАЗ TF696Р державний номер НОМЕР_1 виїхав з автозаправки на вул. Інглезі, перед поворотом на дорозі зупинив автомобіль, ввімкнув поворот. В цей час в його автомобіль в`їхав транспортний засіб BMW 328 І, державний номер НОМЕР_2 . Після чого ОСОБА_1 здав на метр назад, щоб роз`єднати автомобілі і викликав працівників поліції;

-Довідка про отримання (неотримання) особою посвідчення водія з якої вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 отримав 25.03.2011 року.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції були проігноровані клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит свідка, а також про призначення судової автотехнічної експертизи, що свідчить про те, що судом було порушено принцип рівності учасників процесу, в частині надання переваги сумнівним доказам.

В суді апеляційної інстанції було допитано у якості свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що вона є бухгалтером на підприємстві, разом із ОСОБА_1 перебувала у транспортному засобі, оскільки вони їхали у справах. ОСОБА_3 сиділа в автомобілі на задньому сидінні з правої сторони. Спочатку вони заїхали на заправку. Після того, як заправили транспортний засіб, вони виїхали на вул. Інглезі. Їм треба було повернути направо. Оскільки рух по правій полосі автомобілів був інтенсивним, вони зупинилися та водій ОСОБА_1 пропускав автомобілі, які рухалися в правій полосі. І тут відчули удар у праву сторону. Транспортний засіб BMW 328 І, державний номер НОМЕР_2 , пошкодив задні праві та передні праві двері автомобіля ЗАЗ TF696Р. Воді транспортного засобу BMW 328 І, почав звинувачувати у ДТП ОСОБА_1 , проте, вони не могли здійснити наїзд на транспортний засіб BMW 328 І, оскільки стояли посередині, їх було видно, вони не рухалися.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що обставини ДТП зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №346025 від 30.05.2025 року, матеріали справи містять схему ДТП, фотофіксацію пошкоджень, учасниками ДТП надані письмові пояснення, крім того пояснення надавалися й в судовому засіданні.

Виходячи з положення ст. 124 КУпАП об`єктивною стороною правопорушення є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У п. 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.3.б ПДР України передбачено, що водії повинні бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно до п. 10.4 Правил дорожнього руху, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

У п. 13.1 ПДР, передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру (п 1.10 ПДР України).

З огляду на досліджені під час апеляційного розгляду справи докази, з урахуванням схеми місця ДТП, наданими письмовими поясненнями водіїв, наданими поясненнями свідка ОСОБА_3 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 30.05.2025 року після того, як виїхав із заправки на вул. Інглезі, рухався у лівій смузі для руху автомобілів, з якої здійснюється поворот ліворуч. ОСОБА_1 потрібно було здійснити поворот праворуч, щоб перестроїтися у праву полосу руху автомобілів, які рухалися вперед. ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед поворотом вправо, перед початком руху не впевнився, що це буде безпечно, допустив зіткнення із транспортним засобом BMW 328 І, яких рухався позаду нього у правій полосі руху автомобілів.

Отже, виконуючи поворот вправо, ОСОБА_1 повинен був впевнитися, що це буде безпечно та не створить аварійної ситуації.

У даному випадку, пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що вони стояли по вул. Інглезі, пропускали автомобілі, щоб повернути направо, а у них врізався автомобіль BMW 328 І, лише доводять той, факт, що ОСОБА_1 завчано не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався, що зміна напрямку його руху буде безпечною і не створить небезпеки іншому учаснику руху та допустив зіткнення з автомобілем BMW 328 І державний номер НОМЕР_2 .

Щодо тверджень апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, яку притягають до адміністративної відповідальності, без підтвердження іншими належними доказами у справі.

Суд апеляційної інстанції зауважує на такому.

Відповідно до п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

До протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення обох водіїв, які за своєю суттю не суперечать один одному, схема місця ДТП, яка підписна обома учасниками дорожнього руху без зауважень, а також надані пояснення свідка у судовому засіданні суду апеляційної інстанції..

Докази, які містяться у матеріалах справи та які були повторно досліджені в ході апеляційного розгляду справи, у своїй сукупності є достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 30.05.2025 року та інкримінуються ОСОБА_1 , недовіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Інші твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час дослідження доказів по справі, також жодних доказів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції не було долучено і до апеляційної скарги.

Не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги про те, що транспортний засіб ОСОБА_1 не знаходився в русі він стояв. Стоячи у нерухомому стані він ніяким чином не створював аварійну ситуацію, а був звичайною перешкодою на дорозі, яку водій транспортного засобу BMW 328 І державний номер НОМЕР_2 повинен був врахувати дорожню обстановку та дотримуватися правил дорожнього руху, з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити, що законодавство вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку висуває поліцейський, був спростований фактами захисту, встановленими на підставі доказів, - і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням або її спростування.

Отже, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.п. п. 10.1, 10.4, 13.1 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, оскільки ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, повинен був перед поворотом праворуч, завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, переконатися, що зміна напрямку руху буде безпечною і не створить небезпеки іншому учаснику руху, однак не зробив цього, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем, який рухався позаду, у результаті чого настала дорожньо-транспортна пригода.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

Апеляційним судом враховується рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. Підстави для закриття провадження в справі за відсутності складу адміністративного правопорушення відсутні.

З огляду на сукупність вищенаведених доказів, апеляційний суд вважає постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 30 червня 2025 року, що відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 30 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова