Справа № 603/538/25
Провадження № 3/603/255/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Андрусенка І. Я.,

розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 12.10.2025 року приблизно о 00 год 13 хв на вул. Центральній, 1, у с. Горожанка керував транспортним засобом «Subaru Legacy Outback», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», результат огляду 2,55 ‰ (проміле). Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Андрусенко І. Я. повідомив, що ОСОБА_1 не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення та не погоджується із обставинами, викладеними у протоколі. Останній стверджує, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не вживав алкоголь перед тим, як сісти за кермо. Під час керування автомобілем ОСОБА_1 заїхав у яму, з якої не зміг виїхати, проте його автомобіль чи будь-яке інше майно внаслідок цього не було пошкоджене. Отже, поліцейські не мали жодних підстав вимагати у нього посвідчення водія, як і вимагати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Про вказані обставини ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, проте його пояснення не були взяті до уваги. У зв`язку з наведеним вважає, що поліцейські не мали жодних підстав вимагати у нього посвідчення водія, як і не мали підстав вимагати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Водночас працівники поліції не встановили, коли саме ОСОБА_1 вживав алкоголь. Зважаючи на вищевикладене, просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У письмових поясненнях захисник, окрім того, вказує на відсутність у матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначені в протоколі дату і час. Згідно з долученою до адмінматеріалів фотокопією постанови серії ЕНА № 5916325 від 12.10.2025 року ОСОБА_1 керував автомобілем 12.10.2025 року о 00 год 27 хв та порушив вимоги пп. «е» п. 9.9 ПДР (не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після скоєння ДТП). Проте останній не був учасником ДТП і не порушував жодних правил дорожнього руху. Поліцейські належним чином не задокументували та не довели факт порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, що могло б слугувати підставою для зупинки його транспортного засобу. З огляду на наведене вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол, які і всі інші докази, зазначені у ньому, є недопустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме даними:

протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 480779 від 12.10.2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 12.10.2025 року приблизно о 00 год 13 хв у с. Горожанка на вул. Центральній, 1, керував транспортним засобом «Субару», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», на табло якого показало результат 2,55 ‰ (проміле);

роздрукованого тесту № 560 від 12.10.2025 року спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» протестованого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результат якого 2,55 ‰;

акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого видно, що огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння (2,55‰) ОСОБА_1 погодився;

письмового направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.10.2025 року, зі змісту якого видно, що ОСОБА_1 не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі;

відеозаписів, що міститься на DVD компакт-диску, долученому до справи про адміністративне правопорушення.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що приблизно усередині жовтня о 22 год до нього додому (с. Горожанка) прийшов ОСОБА_1 . Останній повідомив, що під час керування автомобілем він з`їхав у рів, у зв`язку з чим йому потрібна допомога. У той момент, вважає, ОСОБА_1 був тверезим. Одразу ж після цього він з ОСОБА_1 пішов до його автомобіля, проте вони нічого не змогли вдіяти, а тому повернулись у будинок, де перебували приблизно 40 60 хв. Випивши разом з останнім трохи горілки та пива, вони мали намір знову піти до авто, проте під час того, як вони стояли на вулиці біля будинку, до них підійшов односельчанин, який під час розмови з ОСОБА_1 запропонував йому допомогу. Надалі ОСОБА_1 із вказаним чоловіком пішли до авто, а він повернувся у будинок.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підпунктом «а» п. 2.9 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Процедура огляду водія на стан сп`яніння визначена положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу І Інструкції).

Згідно з п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п. 4 Розділу ІІ Інструкції).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 Розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно із запису «NO1110-» з відеореєстратора службового автомобіля, 12.10.2025 року приблизно о 00 год 14 хв під час патрулювання працівники поліції виявили автомобіль ОСОБА_1 , який частково (передньою лівою частиною) знесло у кювет.

Із відеозапису «export-6e43b» з нагрудної камери поліцейського видно, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 повідомив, що їхав додому, проте не впорався з керуванням і його знесло у кювет (03:05-03:40, 27:41-27:54 хвилини запису). Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що у зв`язку із здійсненням такої вимушеної зупинки він зобов`язаний був увімкнути аварійну світлову сигналізацію (11:18-11:51 хвилини запису «export-6e43b»). Останній погодився із вказаними обставинами та пояснив, що не встиг цього зробити (11:36-11:41, 20:19-20:30 хвилини запису «export-6e43b»).

Після оформлення адмініматеріалів за ч. 2 ст. 122 КУпАП працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), у зв`язку з чим запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснив водію порядок його проходження (27:55-29:26 хвилини запису «export-6e43b»). ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, повідомивши, що впродовж дня випив дві пляшки пива (29:27-29:45 хвилини запису «export-6e43b»). Після проходження огляду та отримання результату 2,55 ‰ ОСОБА_1 погодився із вказаним результатом та водночас відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі (29:50-31:08, 32:02-33:15 хвилини запису «export-6e43b»).

ОСОБА_1 неодноразово підтверджував факт керування автомобілем безпосередньо перед приїздом поліцейських та факт вживання алкоголю задовго до моменту з`їзду у кювет. Оцінивши вказані обставини та стан ОСОБА_1 , працівник поліції дійшов висновку, що ОСОБА_1 може перебувати у стані алкогольного сп`яніння, а тому відповідно до встановленого порядку запропонував водію пройти огляд на визначення такого стану. Будь-яких заперечень щодо проходження зазначеного огляду чи зауважень щодо підстав його проходження ОСОБА_1 не висловлював.

Враховуючи вищенаведене, суд відкидає доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не вживав алкоголь та не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а вимога поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння була безпідставною. ОСОБА_1 , який отримав у встановленому порядку посвідчення водія, повинен знати та неухильно дотримуватися вимог ПДР, а також знати наслідки, що настають за їх порушення.

З огляду на вказані обставини суд також критично оцінює пояснення свідка ОСОБА_2 , які не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, та вважає такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Суд, окрім того, відкидає доводи захисника стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 480779 від 12.10.2025 року та зазначені у ньому докази не можуть бути допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначений протокол складений повноважною на те особою, за своєю формою і змістом відповідає вимогам закону. Під час складення протоколу та оформлення адмінматеріалів поліцейський діяв на підставі закону і в межах наданих йому повноважень. Таким чином, відсутні будь-які підстави вважати вказаний протокол та долучені до нього докази недопустимими доказами вини ОСОБА_1 .

Суд також зауважує, що кваліфікація за ч. 1 ст. 130 КУпАП здійснюється незалежно від наявності у діях особи складу іншого правопорушення. Тобто притягнення/непритягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення інших вимог ПДР не свідчить про наявність чи відсутність у його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Окрім того, враховуючи те, що у ОСОБА_1 не було вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 16.12.2020 року, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 317-1 КУпАП, якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп судового збору.

Штраф підлягає сплаті порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя Ю. Г. Гудкова