ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

18.10.2025 року о 10 год. 10 хв. ОСОБА_1 по вул. Нескорених, буд. 9 у м. Харкові керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21120», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії «В». Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України (далі Правила) і вчинив аналогічне правопорушення повторно протягом року.

ОСОБА_1 викликався у судове засідання у встановленому законом порядку з завчасним повідомленням про час і місце розгляду справи, однак у судове засіданні не з`явився, причин неприбуття не повідомив, з заявами чи клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої у судовому засіданні у справах цієї категорії згідно зі ст. 268 КУпАП не є обов`язковою.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд завчасно належним чином повідомив ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, правопорушник у судове засідання не з`явився, причин свого неприбуття не повідомив.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні проступку беззаперечно доводиться долученими до адміністративного матеріалу письмовими доказами, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 486685 від 18.10.2025 року; довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Бикової К. про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія; відеозаписом із технічного засобу № 467632.

Зазначеними вище діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.1 «а» Правил, які зобов`язують водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Повторність вчинення аналогічного правопорушення підтверджується відповідною довідкою поліцейського і постановою серії ЕНА № 4738174 від 15.05.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Виходячи з наведеного суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , котрий повторно протягом року керував транспортним засобом за відсутності такого спеціального права відповідної категорії, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, відсутність обставин, які б підсилювали тяжкість скоєного у межах даної правової кваліфікації. Бере суд до уваги і дані про особу ОСОБА_1 , котрий упродовж останнього року притягувався до адміністративної відповідальності не лише за ст. 126 КУпАП, а і за інші правопорушення у сферері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені ст. ст. 124 і 122-4 КУпАП (постанова Салтівського районного суду м. Харкова від 08.07.2025 року у справі 643/8088/25, провадження № 3/643/2173/25).

Визначених у ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, у справі не встановлено.

Повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 однорідного правопорушення, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню, суд не оцінює відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП, оскільки така обставина відображена у правовій кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 126 цього Кодексу, а тому не може повторно враховуватися ще і як така, що обтяжує адміністративну відповідальність. Інших відповідних обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, суд у справі не встановив.

Та обставина, що ОСОБА_1 не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія, не перешкоджає застосуванню щодо нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП як обов`язкове, з огляду на правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, сформульовану у постанові від 04.09.2023 року у справі № 702/301/20 (провадження № 51-944кмо23).

У цій постанові Об`єднана палата виснувала, що юридична природа покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Як зазначив Касаційний кримінальний суд, унаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою запобігання спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

У контексті наведеного Об?єднана палата звернула увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому превентивна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у цьому разі набуває особливого значення.

Отже, суд вправі, а в окремих випадках зобов`язаний застосувати відповідне покарання (стягнення) незалежно від того, чи мала особа на момент вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Разом із тим, стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, передбачене наведеною вище санкцією як факультативне, не може бути застосовані щодо ОСОБА_1 оскільки відповідно до довідки Управління патрульної поліції у Харківській області автомобіль ВАЗ 2110, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить іншій особі ОСОБА_2 . За таких обставин вилучення його у законного власника особи, питання про юридичну відповідальність якої у даній справі не вирішується, становило б порушення права людини на мирне володіння своїм майном (приватною власністю), гарантованого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 41 Конституції України.

Виходячи з наведеного суд застосовує щодо ОСОБА_1 адміністративні стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП без вилучення транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 40-1, 126, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 , штрафу у розмірі 40 800 грн., у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, з нього підлягатиме стягненню на користь держави подвійний розмір штрафу у сумі 81 600 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос