КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/3806/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П.,

при секретарі Мудрак Р. Р.,

за участі ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Бородянського районного суду Київської області

у складі судді Герасименко М. М.

від 12 червня 2025 року

у справі № 939/1415/25 Бородянського районного суду Київської області

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Товтри, Заставнівського району, Чернівецької області, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 12 червня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На дану постанову 23 червня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову про адміністративне правопорушення скасувати, провадження у справі закрити. Вважає, що справа була розглянута поверхнево, без врахування фактичних обставин по справі, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням та не відповідає обставинам справи. Зазначає, що судом першої інстанції не було проаналізовано наявні у справі докази, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні є необґрунтований.

Вважає, що зупинка транспортного засобу без підстав, визначених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» є незаконною. Стверджує, що його відмова від огляду на місці була зумовлена крайньою необхідністю - терміново забрати дочку-інваліда з навчального закладу та придбати ліки, про що суд помилково зазначив як про некритичну обставину. Наголошує, що поліцейські не роз`яснили йому наслідки відмови та ввели в оману, повідомивши, що він може пройти огляд самостійно, надавши при цьому неправдиву інформацію про найближчий працюючий медзаклад. Зазначає, що самостійно пройшов огляд в Ірпінській ЦМЛ протягом двох годин з моменту складання протоколу, отримавши негативний результат, який безпідставно відхилив суд. Також вказує на порушення процедури відеофіксації, оскільки запис з бодікамери переривався і не зафіксував його пояснень щодо дитини. На думку скаржника, його вина не доведена поза розумним сумнівом, а дії поліцейських були неправомірними, що стало предметом окремої скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Захисник - адвокат Ротайський В. М. в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, надавши копію медичного висновку.

Вирішуючи вказане клопотання, суд апеляційної інстанції виходить з наступного. Справа перебуває на розгляді в апеляційному суді з липня 2025 року. Судом неодноразово задовольнялися клопотання сторони захисту про відкладення, в останнє - 05.12.2025 для підготовки позиції щодо матеріалів перевірки поліції. Згідно з практикою ЄСПЛ (справа «Пономарьов проти України»), сторони повинні проявляти розумну зацікавленість у розгляді їх справи. Враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, присутня в засіданні і може особисто надати пояснення, а матеріали справи є достатніми для прийняття рішення, суд розцінює чергове клопотання захисника як затягування розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за відсутності адвоката задля дотримання розумних строків провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 апеляційний суд приходить до наступних висновків.

За змістом протоколу серії ЕПР1 № 337044 від 21.05.2025 про адміністративне правопорушення, 21 травня 2025 року, о 09 годині 50 хвилин, у селищі Клавдієво-Тарасове Бучанського району Київської області по вул. Вербній, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, районний суд виходив з доведеності вини останнього у порушенні ним вимог пункту 2.5 ПДР України, що підтверджується матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з такими висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі Правила) визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ст. 266 КУпАП).

Відповідно до п. п. 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційний суд зауважує, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині відмови від проходження огляду, має формальний характер. Це означає, що відповідальність настає виключно за сам факт відмови водія від виконання законної вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, незалежно від мотивів такої відмови чи фактичного стану водія (наявності чи відсутності сп`яніння). Правопорушення вважається закінченим з моменту, коли особа в будь-якій формі (усно, письмово або шляхом ухилення) висловила свою незгоду пройти огляд у встановленому порядку, що фактично перешкоджає реалізації державної функції щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 21 травня 2025 року водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, блідість), відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Твердження апеляційної скарги про те, що в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» патрульним поліцейським не було зазначено підстави для зупинки транспортного засобу, а також не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, є безпідставними. Причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції у даному конкретному випадку не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі процедурні питання не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею, оскільки предметом доказування є саме факт керування у стані сп`яніння або відмова від проходження огляду, а не обставини, що передували зупинці.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення вимог Інструкції із застосування органами і підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (Інструкція № 1026) в частині безперервності відеозапису, апеляційний суд зазначає наступне. Метою відеофіксації є забезпечення об`єктивності та прозорості процесуальних дій. Як вбачається з досліджених матеріалів, наявні відеозаписи з нагрудних камер поліцейських повно та чітко відображають хід спілкування поліцейського з водієм, момент висловлення вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння та безпосередню реакцію водія на цю вимогу (відмову). Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейськими за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Сам по собі факт дискретності (переривчастості) роботи бодікамер, зумовлений технічними особливостями їх функціонування (буферизація, активація запису, технічні перерви тощо), не може бути безумовною підставою для визнання доказу недопустимим, якщо зафіксований обсяг інформації є достатнім для встановлення обставин, що входять до предмету доказування. У даному випадку відеозапис містить безперервний ключовий фрагмент, що фіксує пропозицію пройти огляд та категоричну відмову водія (ухилення) від виконання законної вимоги поліцейського, що є достатнім для кваліфікації дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисником та апелянтом не наведено жодних переконливих доводів того, що можливі технічні перерви у записі приховали будь-які незаконні дії поліцейських або обставини, що виправдовують водія. А тому, суд розцінює такі твердження як обраний спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, які не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання ОСОБА_1 на необхідність терміново забрати доньку зі школи не звільняє його від відповідальності. Для складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотиви відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння не мають юридичного значення. Достатньо самого факту зафіксованої у встановленому порядку відмови від виконання законної вимоги. Процедура огляду на місці за допомогою газоаналізатора займає незначний проміжок часу. Відмова водія пройти такий огляд під приводом поспіху, а згодом - проходження огляду самостійно в іншому місці, розцінюється судом як свідоме ухилення від дотримання встановленого порядку, передбаченого ст. 266 КУпАП.

Суд критично оцінює наданий стороною захисту висновок лікаря Ірпінської ЦМЛ. Відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння (Наказ № 1452/735), огляд у закладі охорони здоров`я проводиться виключно за направленням поліцейського у разі відмови від огляду на місці або незгоди з його результатами. Згідно з п. 21 Розділу III вказаної Інструкції, висновки, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Оскільки ОСОБА_1 прибув до лікарні самостійно, без супроводу поліцейського та без відповідного направлення (хоча воно і було виписане, але не реалізоване у встановленому порядку через відмову водія їхати з поліцією), результати такого огляду не можуть бути прийняті як належний доказ відсутності складу правопорушення.

Посилання апелянта на те, що його позиція не була врахована при складанні протоколу, спростовуються матеріалами справи. ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень. Законодавство надає особі право відобразити у протоколі свої зауваження, однак апелянт знехтував цим правом, що позбавляє його доводи, висловлені пізніше в апеляційній скарзі (про необхідність забрати дитину, про введення в оману), належної доказової ваги.

На виконання ухвали апеляційного суду від 03.10.2025, Бучанським РУП ГУНП в Київській області проведено службову перевірку за скаргою ОСОБА_1 щодо неправомірних дій інспекторів. Згідно з отриманими матеріалами, інформація про порушення службової дисципліни чи законодавства з боку працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свого об`єктивного підтвердження не знайшла. Поліцейські діяли в межах повноважень, передбачених ЗУ «Про Національну поліцію» та ст. 266 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена сукупністю узгоджених доказів відповідно до стандарту «поза розумним сумнівом».

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність. Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 12 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова