П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області відносно

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 184 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 22.12.2025 надійшов адміністративний матеріал за ч. 3 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184 розглядаються у п`ятнадцятиденний строк.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Громадянка ОСОБА_1 з`явилась до суду. В судовому засіданні встановлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснено права та обов`язки.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя встановила таке.

Частиною 3 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, 05.12.2025 о 23 год 15 хв гр. ОСОБА_1 , ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітньої дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які передбачені ч. 1, 2 ст. 150 СК України, що призвело до того, що неповнолітня ОСОБА_2 перебувала в АДРЕСА_2 , в п`яному вигляді, чим своїм виглядом ображала людську гідність та громадську мораль (протокол серії ВАД №968914 від 05.12.2025).

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КУпАП передбачена адміністративно відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП, є громадський порядок і громадська мораль, а також суспільні відносини, що забезпечують належні умови перебування осіб у публічному просторі, повагу до людської гідності та загальноприйнятих норм поведінки.

Зазначене правопорушення спрямоване не на протидію самому факту вживання алкоголю як такому, а на запобігання негативному впливу алкогольного сп`яніння або демонстративного розпивання алкогольних напоїв на суспільне середовище, зокрема у місцях загального користування, де перебувають інші особи, у тому числі діти.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП, виражається у формі активної поведінки та може проявлятися у двох альтернативних діяннях:

1)розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних або слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях, а саме: на вулицях; у скверах, парках; у закритих спортивних спорудах; у всіх видах громадського транспорту; в інших місцях загального користування, де це прямо заборонено законом.

Для наявності складу правопорушення у цій формі достатнім є сам факт розпивання алкогольних напоїв у забороненому місці, незалежно від ступеня сп`яніння особи та настання будь-яких шкідливих наслідків.

2)поява у громадських місцях у п`яному вигляді, за умови, що такий стан ображає людську гідність і громадську мораль.

У цьому випадку обов`язковою ознакою є не лише наявність стану алкогольного сп`яніння, а й його зовнішній прояв, який: є очевидним для оточуючих; має принизливий, зухвалий або неприйнятний характер; порушує загальноприйняті норми поведінки у суспільстві.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення неповнолітній ОСОБА_2 інкримінується поява в громадському місці в п`яному вигляді. Однак ні сам протокол, ні долучені до нього матеріали не містять пояснення як саме і якими діями неповнолітня образила людську гідність і громадську мораль.

До матеріалів справи долучено лише пояснення ОСОБА_2 , де вона підтвердила, що разом із друзями вживала алкогольні напої.

Водночас сам по собі факт вживання алкоголю або наявність залишкових ознак сп`яніння не утворює складу правопорушення, якщо поведінка особи не посягає на громадський порядок та не ображає людську гідність.

Враховуючи вказані обставини суддя не вбачає в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом фіксації правопорушення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так, 26.04.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, а згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тобто, в даному випадку на поліцейських.

Суддя розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно КУпАП не повноважний виходити за його межі.

Водночас, суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст. 8, 62 Конституції України, суддя вважає, що сформульована в протоколі про адміністративне правопорушення фабула обвинувачення не свідчить поза розумним сумнівом про те, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків стосовно своєї неповнолітньої дитини, зокрема в частині вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 184, 247, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОксана ВОЗНЮК