Провадження № 3/127/8169/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Горбатюк В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2025 о 17 год 08 хв. ОСОБА_1 перебував у магазині «Копійочка» за адресою м. Вінниця, вул. Привокзальна, 2-А, взяв шампунь Nivea та не розрахувався (сума 365,80грн), чим здійснив дрібну крадіжку.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 51 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 51 КУпАП.

Частиною 1 статті 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини в сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні: 1) крадіжки (таємного викрадення чужого майна); 2) шахрайства (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою); 3) привласнення; 4) розтрати.

Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом і корисливою метою.

Отже, з аналізу зазначених норм встановлено, що дрібне викрадення чужого майна, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 51 КУпАП, має місце тоді, коли суб`єкт правопорушення, діючи з прямим умислом і корисливою метою здійснив таємне викрадення чужого майна.

Окрім того, частиною 2 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час, частиною 4 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна.

Як встановлено з матеріалів справ вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП повністю доведена доказами, а саме: протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВАД671565 від 28.11.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , копією рапорту працівника правоохоронного органу, протоколом прийняття заяви, інвентаризаційною відомістю №6496 про вартість викраденого товару, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2025 у справі №127/17184/25, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2025 у справі №127/28906/25, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2025 у справі №127/34980/25.

За таких обставин, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 51 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує обставини та характер скоєного правопорушення, які відображені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, особу та ступінь вини ОСОБА_1 та зважає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, щодо додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а тому суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 потрібно застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч. 4 ст. 51 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст. 51, 283, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 308 КУпАП передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В. В. Горбатюк