БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1829/25
Провадження № 3/730/753/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Данько - О.В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника адвоката Лук`яненко Р.В.

потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Кербутівка Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, голови Фермерського господарства «Гай», за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 945622 від 10.12.2025: «10.12.2025 близько 18.40 год. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 за їхнім спільним місцем проживання АДРЕСА_2 , психологічного характеру, а саме: кричав в її бік та ображав непристойними словами, чим завдав психологічну травму її здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП».

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №945623 від 10.12.2025: «10.12.2025 близько 18.40 год. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_3 (2 роки) за їхнім спільним місцем проживання АДРЕСА_2 , психологічного характеру, а саме: кричав на свою дружину ОСОБА_2 та ображав її непристойними словами у присутності дочки, чим завдав психологічну травму її здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП».

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав свою вину у вчиненні вищевказаних правопорушень, просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та пояснив, що 10.12.2025 у належному йому житловому будинку по АДРЕСА_2 він попросив свою дружину ОСОБА_2 прибирати після себе на кухні, не тримати в холодильнику продуктів з пліснявою й взагалі не допускати антисанітарних умов, бо це небезпечно для здоров`я дитини. Його теща ОСОБА_4 , яка була присутня у будинку, почала агресивно з ним спілкуватись, виправдовуючи свою дочку. Він намагався пояснити їй, що це небезпечно для здоров`я дитини та взагалі погано для всіх, але вона нічого не хотіла слухати, а тільки виливала на нього своє невдоволення. Також, він говорив їй, що її агресія і ненависть до нього, які дуже активізувались після настання кризи у його фінансовому стані не може бути виправданою, оскільки. до цього я дуже гарно забезпечував її дочку і онуку. Коли він побачив, що конструктивної розмови з тещею не виходить, то повідомив їй, що не бажає, щоб вона перебувала у його будинку. На її заяви, що вона там зустрічається зі своєю дочкою і онукою, він пояснив їй, що вона може це робити в своєму будинку. Зазначив, що ненормально знаходитись у його будинку більше ніж півдня, командувати ним, принижувати, ображати, говорити про нього неправду, налаштовувати проти нього дружину і т.д. При цьому він не вживав нецензурних слів, не застосовував фізичної сили відносно неї або будь кого іншого, але його дружина ОСОБА_2 зателефонувала на лінію «102» і повідомила, що він ніби вчиняє домашнє насильство. Працівниками поліції, які прибули на цей виклик, склали відносно нього два протоколи про адміністративне правопорушення та винесли два термінові заборонні приписи, які він наразі оскаржує. При цьому, вони не взяли до уваги його пояснення. Водночас ОСОБА_2 має розлад нейророзвитку, у зв`язку з чим приймає відповідний медичний препарат, що впливає на її самоконтроль та поведінку. Крім, того дружина перебувала з ним у неприязних відносинах. ЇЇ дії направлені на те, щоб позбавити його можливості розпоряджатися своїм майном, з мотивів помсти за те, що він не надає їй стільки коштів як раніше та з метою примусити робити це у майбутньому. ОСОБА_2 звернулася до Борзнянського районного суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно нього у вигляді заборони перебувати у місці спільного проживання, однак, судом така заява залишена без задоволення.

Захисник вважала, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, належні та допустимі докази його вини у вчиненні вказаного правопорушення відсутні. Фактично між подружжям мав місце побутовий конфлікт у зв`язку з різними поглядами на сімейний побут.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що чоловік систематично її цькує та чіпляється до будь яких допущених нею недоліків. 10 грудня 2025 року вона перебувала у місті Борзна з метою заміни шин на своєму автомобілі та випадково зустріла ОСОБА_1 , який сам підійшов до її автомобіля, відчинив двері та повідомив, що нотаріус просив її заїхати до неї. У цей момент вона прибирала речі з переднього сидіння автомобіля, помилково вважаючи, що він має намір сісти до машини. Вона повідомила йому, що приїхала саме для заміни шин, після чого його поведінка різко змінилася: він зачинив двері автомобіля та пішов. Причини такої зміни поведінки їй невідомі. Увечері цього ж дня вона перебувала вдома з дочкою та чоловіком, також, у них знаходилась її матір, яка допомагає їй з дитиною. Близько 18-00 год. вона пішла на кухню і чоловік почав її цькувати, називав її недолугою та іншими образливими словами. Говорив, що вона не може за собою прибрати. Від його слів їй було неприємно, однак, вона намагалася не реагувати на його висловлювання та уникнути конфлікту, проте, він продовжував образи. У цей час її мати ОСОБА_4 та їхня дочка ОСОБА_5 перебували в іншій кімнаті. Після цього, мати зайшла на кухню та спитала, що сталося, і чоловік почав агресувати проти неї. Мати зробила йому зауваження, щоб він виконував свої домашні обов`язки. Вони говорили на підвищених тонах. У цей момент у кімнаті також знаходилась їхня дочка ОСОБА_5 . Чоловік погрожував її матері викинути її з будинку. Мати пішла до кімнати він пішов за нею і продовжував сварку. Вона побачила, що конфлікт між ними розгорається, тому викликала поліцію, щоб запобігти фізичному насильству з боку чоловіка. Вона відчула загрозу для себе, матері та дитини. Під час цього конфлікту дитина почала хвилюватися, бо всі кричали.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП дміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

Частина 1 стаття 173-2 КУпАП у редакції Закону України №3733-IX від 22.05.2024, передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За діяння передбачене частиною першою цієї статті вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, передбачена відповідальність за частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою настання фізичної або психологічної шкоди. Проте, одне лише висловлювання кривдником нецензурних чи образливих слів не може утворювати склад такого адміністративного правопорушення, якщо не доведено, що такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру щодо своєї дружини та дочки «внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої».

На підтвердження вказаних обставин, до протоколів додано:

- рапорт щодо заяви зареєстрованої в ЄО за №5645 від 10.12.2025, згідно з яким 10.12.2025 о 18-50 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ОСОБА_2 повідомила, що чоловік у стані алкогольного сп`яніння буянить, веде себе неадекватно, вдома дитина два роки, чутно плач, просить направити наряд поліції. За результатами відпрацювання було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_3

- письмові пояснення особи яка притягується до адмінвідповідальності та потерпілої ОСОБА_2 , аналогічні тим, які вони надали у судовому засіданні;

- копії термінових заборонних приписів щодо кривдника ОСОБА_1 від 10.12.2025 про застосування заборони у будь який спосіб контактувати з постраждалими особами.

ОСОБА_1 заперечує, що він ображав дружину, зазначивши, що робив зауваження з приводу необхідності прибирання на кухні.

Під час розгляду справи, потерпіла ОСОБА_2 пояснювала, що чоловік ображав її, від чого їй було неприємно, однак, вона не зазначає, що такі його дії викликали у неї побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю. При цьому, зазначає, що дитина під час ції розмови присутня не була.

Будь які докази на підтвердження вказаних у протоколі обставин, щодо настання наслідків для психічного здоров`я потерпілої ОСОБА_2 (побоювання за свою безпеку чи емоційну невпевненість, нездатність захистити себе), відсутні. Потерпіла зазначає, що саме після суперечки, що виникла між чоловіком та її матір`ю, у неї виникли побоювання щодо застосування фізичного насильсьва з його боку і після цього вона викликала поліцію.

Також, відсутні докази того, що ОСОБА_1 кричав на свою дружину ОСОБА_2 та ображав її непристойними словами у присутності дочки, чим завдав психологічну травму її здоров`ю.

Хоча у будинку перебувала мати ОСОБА_2 , однак у матеріалах справи пояснення цього свідка відсутні, про її допит у судовому засіданні від потерпілої клопотання не надходили.

Протокол про адміністративне правопорушення, рапорт від 10.12.2025, копія термінового заборонного припису стосовно кривдника від 10.12.2025 не можуть бути достатнім та беззаперечними доказами вчинення правопорушення, оскільки, вказані документи містять лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою установлених нею певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах справи відсутні.

Крім того, з форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.12.2025, не зрозуміло чому поліцейський визначив рівень небезпеки для них з боку ОСОБА_1 як середній, з огляду на те, що під час спілкування з постраждалими особами поліцейський установив відсутність обставин/чинників, які підвищують рівень загрози постраждалим особам.

Таким чином, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд не може погодитись із наведеним уповноваженим працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення формулюванням, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, оскільки всупереч вимогам ч.2 ст.251 КУпАП не були надані належні та допустимі докази, передбачені ч.1 ст.251 КУпАП, на підтвердження факту висловлювання ОСОБА_1 словесних образ щодо дружини у присутності їх малолітньої дитини та настання для потерпілих шкідливих наслідків таких дій у вигляді заподіяння шкоди їх психічному здоров`ю.

При цьому, докази надані потерпілою, не є належними доказами на підтвердження обставин викладених у протоколі, оскільки, аудіозапис розмови від 14.05.2025, відеозапис під назвою «Наслідки агресивної поведінки 20.08.2024» не стосуються подій які відбувалися 10.12.2025; відеозапис під назвою «Вимога до працівників поліції від 10.12.2025 та «Поведінка ОСОБА_1 10.12.2025» відображають процес спілкування ОСОБА_1 з його тещею, а також, з працівниками поліції, щодо перебування його тещі у будинку, водночас за змістом протоколу, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, що полягало у висловлюванні образ щодо дружини у присутності їх малолітньої дочки, що завдало шкоди психічному здоров`ю обох потерплих. Також, лист ГУНП у Чернігівській області від 19.12.2025 адресований до Борзнянського районного суду у справі №730/1815/25 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, відображає лише суб`єктивну позицію вказаної заінтересованої особи щодо заявлених вимогу цивільній справі.

Докази надані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та досліджені судом (копія рішення Борзнянського районного суду від 24.12.2025 у справі №730/1815/25, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, фотознімки медичного препарату, характеристика ОСОБА_1 з місця проживання не підтверджують та не спростовують обставин викладених у протоколі та є неналежними доказами у справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події й складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1, ч. 2 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження по справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки, за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з нього не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173-2, 247, 251, 268, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови проголошений о 16-30 годині 29 грудня 2025 року.

Суддя О.В. Данько