ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7430/25Головуючий у 1-й інстанції Воробель Н.П.
Провадження № 33/817/675/25 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.4 ст.121 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Вароди П.Б. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Як визнав суд, 03.04.2025 о 12:31 в м. Тернополі, вул. 15 Квітня, 2м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 530І, р.н. НОМЕР_1 , з габаритними ліхтарями, які не передбачено конструкцією транспортного засобу ДСТУ 3649, а саме передні габаритні ліхтарі червоного кольору. Правопорушення вчинено повторно протягом року. ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП 16.12.2024 відповідно до постанови ЕНА 3675180, чим порушив п. 31 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

В апеляційній скарзі захисник особи, що притягнута до адміністративної відповідальност., адвокат Варода П.Б. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Зазначає, що ОСОБА_1 з 21 травня 2025 року і дотепер проходить службу в Головному управління Національної поліції в Тернопільській області та у період, відведений законом для подання апеляційної скарги, був фактично позбавлений можливості реалізувати право на апеляційне оскарження у зв`язку з виконанням службових (спеціальних) завдань в умовах воєнного стану.

Зазначає, що пропуск ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження був зумовлений виключно виконанням службового обов`язку в інтересах держави, не є проявом недбалості чи зловживання процесуальними правами та, з огляду на засоби справедливості і забезпечення реального доступу до правосуддя, просить поновити такий строк відповідно до ст. 289 КУпАП.

Просить дані обставини визнати поважними причинами пропуску строку та поновити його.

Ознайомившись з апеляційною скаргою та доводами апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, прихожу до висновку, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а скаргу повернути апелянту, виходячи з таких міркувань.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Аналогічне положення визначено статтею 289 КУпАП, відповідно до якої скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, законодавець пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення.

Відповідно до вищенаведеної норми закону апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Апеляційний суд звертає увагу, що поважними причинами пропуску строку на оскарження є ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Оскаржувана апелянтом постанова була винесена 25 червня 2025 р. Відповідно, останнім днем для подачі апеляційної скарги у даній справі було 07 липня 2025 р., оскільки 10 день припадає на вихідний 05 липня (субота) та 06 липня 2025 (неділя).

Апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Вародою П.Б. подано 17 грудня 2025 року з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку, що підтверджується штампом вхідної документації Тернопільського міськрайонного суду. (а. с. 54)

Причиною пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначав те, що ОСОБА_1 з 21 травня 2025 року і дотепер проходить службу в Головному управління Національної поліції в Тернопільській області та у період, відведений законом для подання апеляційної скарги, був фактично позбавлений можливості реалізувати право на апеляційне оскарження у зв`язку з виконанням службових (спеціальних) завдань в умовах воєнного стану.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 отримав 04.07.2025р., про що свідчить його особистий підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 43).

Також, в матеріалах справи знаходяться копії квитанції від 14.07.2025 р., якими засвідчено факт сплати штрафу та судового збору ОСОБА_1 за вказаною вище постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.06.2025 р. (а. с. 48-51)

Окрім того, з копії довідки ГУНП в Тернопільській області № , долученої апелянтом до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 був відряджений у Волинську область до складу сил та засобів угруповання військ (сил) «ЗАХІД» Збройних Сил України з 11.08.2025 року. (а. с. 59)

За таких обставин, суд доходить висновку, що з моменту отримання копії оскаржуваної постанови і до часу направлення у відрядження ОСОБА_1 мав достатній час та об`єктивну можливість для звернення з апеляційною скаргою у строки, визначені процесуальним законом, а отже наведені апелянтом доводи не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що в даному конкретному випадку пропуск строку на оскарження рішення судді з наведених підстав, не є поважною причиною для його поновлення, а свідчить лише про зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що апелянтом не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та враховуючи, що на даний час рішення суду набрало законної сили і виконано; враховуючи також характер процесуальної поведінки особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який не був позбавлений можливості своєчасно, в межах процесуального строку на апеляційне оскарження як подати апеляційну скаргу, так і укласти угоду про надання правничої професійної допомоги, а натомість виконав його, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції і тому апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, відповідно до положень ст. 294 КУпАП підлягає поверненню апелянту.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокату Вароді П.Б. у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Повернути адвокату Вароді П.Б,, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 апеляційну скаргу із доданими до неї матеріалами у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя