КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю захисника Бугаєнка Олександра Григоровича в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу Бугаєнка Олександра Григоровича на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 27.03.2025 о 22 год. 10 хв.в Київській області, м. Буча, вул. Ярослава Мудрого (Леніна), 8А керував транспортним засобом «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія, а саме: не отримував його. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Дана обставина підтверджується витягом з ІПНП від 15.01.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2025 року, захисник Бугаєнко О.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам, оскільки не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами; також апелянт вказує на те, що на час зупинки транспортного засобу за кермом перебував ОСОБА_1 у форменому одязі та виконував поставлені командиром завдання і знаходився у супроводі військовослужбовця ОСОБА_3 , а тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин, мотивуючи тим, що дізнався про ухвалене рішення 09.07.2025, до цього часу був позбавлений можливості ознайомитися з її змістом, що унеможливило підготувати апеляційну скаргу з наведенням доводів на її обґрунтування.

Розглянувши клопотання захисника Бугаєнка О.Г. в інтересах ОСОБА_1 ,з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 перебував на військовій службі та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення України, що підтверджено довідкою № 3425 від 10.06.2025 року.

Тобто, обставини, на які апелянт вказує, є такими, що об`єктивно унеможливили оскарження рішення у передбачений законом строк.

У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник просив розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 , повідомивши, що така позиція узгоджена із його підзахисним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Бугаєнка О.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані в адміністративних матеріалах, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за № 283541 від 27.03.2025 року, ОСОБА_1 27.03.2025 о 22 год. 10 хв.в Київській області, м. Буча, вул. Ярослава Мудрого (Леніна), 8А керував транспортним засобом «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія, а саме: не отримував його. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується витягом з ІПНП від 15.01.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тим самим порушив п. 2.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_1 підтвердив, що він не має права керування транспортними засобами, а також те, що вже раніше у зв`язку з цим притягувався до адміністративної відповідальності; свої дії пояснив тим, що «їхав випити кави».

Як убачається із адміністративних матеріалів, витягом з ІПНП від 15.01.2025 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто вказаний доказ підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Досліджені апеляційним судом докази є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що при зупинці транспортного засобу за кермом перебував ОСОБА_1 у форменому одязі та виконував поставлені командиром завдання і знаходився у супроводі військовослужбовця ОСОБА_3 , а тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, є неспроможними, позаяк не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання Бугаєнка Олександра Григоровича задовольнити, строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 11.06.2025 року поновити.

Апеляційну скаргу Бугаєнка Олександра Григоровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 11 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/4201/2025 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Кравчук Ю.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.