Справа № 703/8219/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 05 грудня 2025 року близько 08 години 10 хвилин в м. Сміла по вул. Юрія Пасхаліна,41, керувала автомобілем «Рено» номерний знак НОМЕР_3 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вибрала безпечний інтервал з транспортним засобом «Шкода» номерний знак НОМЕР_4 , яка рухалася в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення, чим порушила вимоги п. 13.1 та п. 2.3 «б» ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 05 грудня 2025 року близько 08 години 10 хвилин в м. Сміла по вул. Юрія Пасхаліна,41, керувала автомобілем «Шкода» номерний знак НОМЕР_4 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вибрала безпечний інтервал з транспортним засобом «Рено» номерний знак НОМЕР_3 , яка рухалася в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення, чим порушила вимоги п. 13.1 та п. 2.3 «б» ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що дійсно 05 грудня 2025 року близько 08 години 10 хвилин вона керувала транспортним засобом «Рено» по вул. Юрія Пасхаліна в м. Сміла. Рух здійснювала по дорозі без розмітки, з правої сторони були припарковані автомобілі. Зазначила, що інший автомобіль різко виїхав із-за повороту. Вказала, що вона рухалася із мінімальною швидкістю, близько 20км/год. та прижатися ближче до правого краю не мала змоги, оскільки там були припарковані автомобілі. Не гальмувала, тому що позаду неї рухалися інші транспортні засоби. Повідомила, що пошкодження автомобіля мінімальні, відбулося зіткнення дзеркалами.

Під час розгляду справи визнала ту обставину, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок недотримання нею правил дорожнього руху.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 пояснила, що дійсно 05 грудня 2025 року близько 08 години 10 хвилин вона керувала транспортним засобом «Шкода» по вул. Юрія Пасхаліна в м. Сміла. Швидкість транспортного засобу була не значною, їй назустріч рухався інший транспортний засіб. В подальшому вона відчула хлопок. Також вказала, що зіткнення відбулося дзеркалами.

Заслухавши пояснення осіб, які притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст.124 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.2.3 «б» та п.13.1 ПДР України, як зазначено в протоколах. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості водіїв у межах порушення зазначених вимог ПДР України.

Розділ І "Загальні положення" Правил дорожнього руху, яким визначено основоположні засади, на яких базується застосування цих Правил, встановлює:

учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3);

кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункт 1.4);

дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган (пункт 1.5).

У протоколах про адміністративні правопорушення зазначено, що водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушили вимоги п.2.3 «б» Правил дорожнього руху відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та п. 13.1 ПДР України відповідно до якого залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу водій повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суддя встановив, що зіткнення їх автомобілів відбулося внаслідок неуважності обох водіїв та недотримання ними безпечного інтервалу під час руху транспортними засобами.

Також, вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується:

- схемою місця ДТП від 05 грудня 2025 року складеної працівниками патрульної поліції, на якій графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.

Суддя зауважує, що схема ДТП підписана обома учасниками пригоди без жодних зауважень.

Крім того, вказаною схемою ДТП спростовується твердження ОСОБА_1 щодо розташування на проїзній частині дороги інших транспортних засобів, які не дозволили їй дотриматися правил дорожнього руху з метою дотримання інтервалу між автомобілями;

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 532116 та ЕПР 1 №532126 від 05 грудня 2025 року;

- картками обліку адміністративних правопорушень від 05 грудня 2025 року;

- власними усними поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже, саме невиконання водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимог п. 2.3 «б» та п.13.1 ПДР України стоїть у причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення їх автомобілів.

З врахуванням викладеного, суддя приходить до висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язок між діями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та наслідками у виді дорожньо-транспортної пригоди, в якій їх автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальну шкоду, в зв`язку з чим в їх діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів».

Таким чином, враховуючи, що у справі наявні достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення їх до адміністративної відповідальності та накладення на них адміністративного стягнення в межах, установлених санкцією ст. 124 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особи порушників, суддя вважає, за можливе накласти на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. на кожного та вважає, що таке стягнення є доцільним для їх виправлення та попередження вчинення ними нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з кожної.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останніми не надані.

Керуючись ст. ст. 124, 283 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушниками штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення їм постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подвійний розмір штрафу, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.

У порядку примусового виконання постанови стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подвійний розмір штрафу, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особами, яких притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законними представниками, захисниками, потерпілими, їх представниками протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови виготовлений 23 грудня 2025 року.

Суддя І.Я. Биченко