Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1292/25 Головуючий у 1-й інст. Хомич В. М.
Номер провадження №33/4805/1098/25
Категорія ч.3 ст.172-20 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участю: розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Малинського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Згідно постанови суду першої інстанції 19 травня 2025 року близько 19-30 год військовослужбовець ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військової служби в місці тимчасової дислокації військового підрозділу в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру «Алконт-М», внаслідок застосування якого було встановлено результат 2,17 проміле.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення відповідно до ст. 22 КУпАП застосувавши захід адміністративного впливу у вигляді усного зауваження. На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що вживав алкоголь після відбою у зв`язку із сильним душевним хвилюванням від загибелі близького родича на війні. Своїми діями не наніс значної шкоди суспільним інтересам, щиро розкаявся. Вказав, що права та обов`язки йому не роз`яснювались, правовою допомогою не запропоновано скористатися. Крім того, звернув увагу, що запис судового засідання технічними засобами у суді першої інстанції не вівся.

ОСОБА_1 була надана можливість апеляційним судом надати свої покази у справі, проте він цим не скористався. Будучи належним чином повідомленим про місце і час судового засідання останній у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, направив заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити апеляційну скаргу.

За змістом частини шостої статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні справи. Окрім того, слід зазначити, що в силу ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом статті 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними в справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення КИЖ №128 від 20 травня 2025 року, який складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП (а.с. 1-2); чеком тесту Алконт-М №882 від 19 травня 2025 року, результат позитивний 2,17 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 64 від 19 травня 2025 року, складеним щодо ОСОБА_1 за виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, проба на приладі Алконт-М №00272 позитивна 2,17 проміле (а.с. 3); копією військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с. 4); копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №104 від 05 грудня 2024 року (а.с. 5); копією службової характеристики (а.с. 6); копією витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №389 від 24 грудня 2024 року (а.с.9); копією витягу з інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9 зворот); копією витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №390 від 24 грудня 2024 року (а.с. 10); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 11).

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався і особливий період діє на даний час.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду під час виконання обов`язків військової служби перебував у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення повністю та об`єктивно доведена зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Згідно Розділу II п. 1 Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення протокол про правопорушення, передбачені статтями 172-10 - 172-20 КУпАП, складається , зокрема, командиром (начальником) військової частини або уповноваженим ним командиром підрозділу (далі - уповноважена посадова особа військової частини) у разі виявлення ним безпосередньо факту вчинення підлеглим військовослужбовцем (військовозобов`язаним) військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб.

Уповноважена посадова особа складає протокол не пізніше 24 годин з моменту виявлення військовослужбовця (військовозобов`язаного), що вчинив військове адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається військовослужбовцю (військовозобов`язаному), який притягується до адміністративної відповідальності.

Фактичні обставини, викладені у протоколі, повністю охоплюються об`єктивною стороною складу правопорушення, визначеного зазначеною нормою.

Протокол містить усі істотні ознаки правопорушення - час, місце, дії особи, її статус (військовослужбовець), підтвердження факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.

Одночасно протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, а саме командиром взводу охорони та патрульно-постової служби, роти ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 за встановленою формою та з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Форма протоколу відповідає вимогам, визначеним Інструкцією зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 329, а тому відсутні підстави вважати його недійсним чи недопустимим доказом.

Зміст вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, а також чек приладу Алконт-М із результатами тесту ОСОБА_1 погодив своїм підписом. У своїй заяві від 20 травня 2025 року просив справу слухати у його відсутності, зазначив, що з протоколом згоден, вину визнає повністю, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків, просив суворо не карати.

На противагу доводам скаржника, протокол про адміністративне правопорушення містить відмітку із підписом ОСОБА_1 про роз`яснення останньому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Аргументи скаржника щодо не здійснення судом першої інстанції фіксування судового процесу технічними засобами апеляційний суд не бере до уваги, оскільки діючий Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить таких вимог. Разом з тим, у своїх доводах ОСОБА_1 не вказує на конкретне порушення суддею районного суду норм процесуального права, а оскаржує постанову у зв`язку з незгодою із оцінкою судом його дій саме в частині накладення стягнення без урахування пом`якшуючих обставин.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказував на наявність підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення та з огляду на його особу і наявність пом`якшуючих обставин.

Стаття 22 КУпАП передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування зазначеної норми у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно дотримуватись вимог законодавства та військової дисципліни, а вчинення ним адміністративного правопорушення у період дії воєнного стану негативно впливає на стан військової дисципліни.

Окрім того, на переконання апеляційного суду, у даному конкретному випадку, застосування такого заходу як усне зауваження не буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню ОСОБА_1 та іншими військовослужбовцями вчиненню нових правопорушень.

За таких обставин правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду, не може бути визнане малозначним, а тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності відповідно до статті 22 КУпАП не вбачається.

За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Санкція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Накладене судом першої інстанції на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17000,00 грн, тобто в мінімальному розмірі, відповідає санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Щодо розстрочки виконання судового рішення, то ОСОБА_1 не позбавлений можливості заявити відповідне клопотання до державного виконавця під час виконання останнього.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь