П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Омельченко І.І., з участю секретаря судового засідання Логвиненко А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Яременка О.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Державної екологічної інспекції Центрального округу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 005118 від 01.08.2025 року, 15 березня 2023 року в акваторії Кременчуцького водосховища в межах РЛП «Нижньоворсклянський» виявлено жиляні сітки в кількості 10 шт. з бирками ПО 00070227, ПО 00070232, ПО 00070226, ПО 00070225, ПО 00070235, ПО 00070211, ПО 00070250, ПО 00070220, ПО 00070214, ПО 00070229, в яких виявлено рибу різних видів, а саме: карась сріблястий - 454 шт., сазан - 6 шт., щука - 2 шт., окунь - 3 шт., плітка - 1 шт., загальною вагою 183,3 кг, що є порушенням статей 9, 9-1 Закону України «Про природний заповідний фонд України».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 91 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та зазначив, що ставив сітки не в місці, вказаному в протоколі. Сітки були вилучені без нього.

Його захисник - адвокат Яременко О.Є. подав клопотання про закриття провадження в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, мотивувавши тим, що з фабули протоколу не можливо встановити в чому ж вина ОСОБА_1 . Що саме у виявленні сіток з рибою вбачає автор протоколу є об`єктивною стороною правопорушення з протоколу неможливо встановити. Зміст обвинувачення не дає змоги зрозуміти його суть. Також не можливо встановити, що є територією та об`єктом природно-заповідного фонду чи охоронюваною зоною, який режим не відомо. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів скоєння правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Яременко О.Є. в судовому засіданні підтримали клопотання про закриття провадження та прохали задовольнити.

Суддя, заслухавши учасників справи, свідків, розглянувши матеріали справи та кримінального провадження № 0000046, дійшов до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 91 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражена у вчинені дій, що порушують правила охорони та використання територій та об`єктів природно- заповідного фонду.

Відносини, що виникають під час використання природно-заповідного фонду регулюється Законом України «Про природно-заповідний фонд України».

Відповідно до статті 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися, зокрема, у природоохоронних цілях; науково-дослідних цілях; оздоровчих та інших рекреаційних цілях; освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища. Встановлені частиною першою цієї статті основні види використання, а також заготівля деревини, лікарських та інших цінних рослин, їх плодів, сіна, випасання худоби, мисливство, рибальство та інші види використання можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів.

Статтею 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Так, спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і порядок їх використання визначаються режимом територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів. Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється на підставі дозволів, що видаються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями. Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно- заповідного фонду місцевого значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також на підставі дозволів. Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення (крім корисних копалин) здійснюється на підставі дозволів, що видаються місцевими радами за погодженням з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями. Порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України. Видача дозволів на спеціальне використання природних ресурсів здійснюється на безоплатній основі. Видача дозволів здійснюється на підставі клопотання (заявки) природокористувача, погодженого із власником або постійним користувачем земельної ділянки та заінтересованими органами. Дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів може бути анульований органом, що його видав, у разі: різкого погіршення стану навколишнього природного середовища внаслідок природокористування, ліквідації підприємства, установи або організації, яка отримала дозвіл; порушення умов природокористування та режиму території природно-заповідного фонду; втрати чи пошкодження дозволу, що не дає можливості визначити зміст дозволу. Здійснення господарської та іншої діяльності за декларативним принципом заборонено. Дозвіл видається після затвердження лімітів протягом місяця з моменту подання клопотання. Підставами для відмови у видачі дозволу є відсутність затвердженого в установленому порядку ліміту, порушення умов природокористування та режиму території природно-заповідного фонду. Рішення про відмову у видачі дозволу може бути оскаржено до центральнoго органу виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, або до суду. Прийняття рішення про відмову у видачі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється у місячний строк. Заява про оскарження рішення про відмову у видачі дозволу подається до центральнoго органу виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, протягом строку, що не перевищує десять днів з дня одержання відповідного рішення. Заява розглядається у десятиденний строк. Про результати розгляду заявник повідомляється у письмовій формі. Проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів.

Однак фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ст. 91 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, які характеризують зовнішню сторону такого правопорушення. Зокрема, не зазначено, в чому саме полягало порушення ОСОБА_1 правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Також не вказано, якими діями він допустив порушення вимог статтей 9 та 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (без зазначення відповідної норми частини тієї чи іншої статті).

Крім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано Положення про регіональний ландшафтний парк «Нижньоворсклянський» із зазначенням відповідно норми (положення) про дозвіл чи заборону вчинення громадянами певної діяльності в межах природно-заповідного фонду.

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 здійснював незаконну діяльність у межах природно-заповідного фонду та мав на меті виловлення живих біоресурсів.

У протоколі огляду місця події від 15.03.2023 року зазначені географічні координати 48.87366 Пн., 34.06128 Сх., за якими нібито були виявлені жиляні сітки. Проте встановлення дізнавачем СД відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області таких географіних координатів не підтверджено належними доказами.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що по приказу командира поїхав разом з ОСОБА_3 на берег, так як сказали, що знайшли браконьєрів і треба бути свідками. По приїзду побачили, що дійсно на березі знаходилися сітки, риба. На місце події прибув патруль. На водойму не виходили.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив, що він разом з ОСОБА_2 поїхали до річки Ворскла, їх попросили бути свідками. По приїзду побачили багато сіток на березі, також був баркас. Вони постояли, подивилися. На водойму не виходили. Протокол складався на березі.

Свідок ОСОБА_4 не допитувався судом, оскільки він помер. Згідно його показань, наданих під час досудового розслідування, йому стало відомо, що риболовні сітки були виявлені працівниками екологічної інспекції Центрального округу та нібито були посипані в межах РЛП «Нижньоворсклянський», але це не так. Працівниками екологічної інспекції було виявлено риболовні сітки з бирками в акваторії Кам`янського водосховища, в районі півострова Могила чи ОСОБА_5 . За яких обставин дані сітки було виявлено к вказаному місці йому невідомо, так як всі сітки були з металевими кільцями в якості якорів та віднести їх течією до вказаного місця неможливо.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 суду не надано.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви в суду.

У відповідності з вимогами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, матеріали справи не містять даних про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, суддя вважає, що провадження в справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення за ст. 91 КУпАП.

Вилучені жиляні сітки в кількості 10 шт. з бирками ПО 00070227, ПО 00070232, ПО 00070226, ПО 00070225, ПО 00070235, ПО 00070211, ПО 00070250, ПО 00070220, ПО 00070214, ПО 00070229 необхідно повернути ФОП ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

Постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 91 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повернути ФОП ОСОБА_6 жиляні сітки в кількості 10 шт. з бирками ПО 00070227, ПО 00070232, ПО 00070226, ПО 00070225, ПО 00070235, ПО 00070211, ПО 00070250, ПО 00070220, ПО 00070214, ПО 00070229.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя