Справа № 363/1473/25
№ апеляційного провадження: 33/824/4200/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Дьоміна О.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Александрова Дмитра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник Александров Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що 14 березня 2025 року сталася ДТП за участі ОСОБА_1 , який не залишав місце події, відкрито спілкувався з іншим учасником ДТП, і переконавшись, що ситуація вичерпана, почав вживати алкогольні напої, тобто вже після події, що сталася, але до виклику працівників поліції. Вказує, що працівниками поліції, не було зафіксовано ознак сп`яніння ОСОБА_1 одразу після ДТП, такі ознаки були зафіксовані працівниками поліції лише після їх прибуття на місце події. При цьому самі працівники поліції, які були допитані в суді першої інстанції, визнали, що не можуть достеменно встановити, коли саме ОСОБА_1 вживав алкоголь: до чи після ДТП. Натомість, працівники поліції посилалися на пояснення іншого учасника ДТП, який був прямо зацікавлений у перекладанні відповідальності, оскільки саме щодо нього був складений протокол за ст. 124 КУпАП. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і наявні юридичні передумови для кваліфікації події за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Складання ж протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП є юридичною помилкою, що призвело до необґрунтованого притягнення особи до відповідальності за більш сувору норму, яка не відповідає фактичним обставинам справи. Також зазначає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не може визнаватись свідомим ухиленням останнього від проходження огляду, оскільки стала результатом помилкової інтерпретації ситуації, спричиненої неналежним роз`ясненням поліцейськими наслідків такої відмови. Працівник поліції не сформулював свою вимогу в категоричній формі, що є обов`язковим елементом правомірного оголошення про проведення огляду відповідно до ст. 266 КУпАП. Наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Встановлення факту вживання алкоголю після ДТП, за відсутності беззаперечних доказів керування у стані сп`яніння, виключає можливість кваліфікації дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 прокурор не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., а саме у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 271629 від 14 березня 2025 року, в якому зазначено, що 14 березня 2025 року о 20 год. 28 хв. в м. Вишгород, просп. Шевченка - вул. Поповича, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, що зафіксовано на бодікамеру №852771, чим порушив п. 2.5. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу було долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 271610 від 14 березня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_2 , за ст. 124 КУпАП, копії схеми місця ДТП, письмових пояснень ОСОБА_2 , розписки ОСОБА_3 про зобов`язання доставити автомобіль до місця стоянки і не передавати його ОСОБА_1 та та DVD диск із відеозаписами (а.с. 2, 3, 4, 5, 7, 11).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з м етою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Виходячи з вказаних норм законодавства, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 була пред`явлена вимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав (а.с. 11).

ОСОБА_1 не спростовував факт відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Жодних пояснень про те, що він не керував транспортним засобом ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив.

За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а почав вживати алкогольні напої вже після дорожньо-транспортної пригоди за його участю не підтверджені належними та допустимим доказами. З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 лише заперечував факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння та у зв`язку з цим відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння. Жодних пояснень про те, що вживав алкогольні напої вже після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 працівникам поліції не надавав, як і не зазначив про це в протоколі про адміністративне правопорушення. Натомість, як вбачається з копії письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих 14 березня 2025 року в зв`язку з ДТП за його участю та участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 одразу після ДТП вийшов з машини у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника Ульшина М.Є. про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 процедуру огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду також повністю спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки, а також роз`яснили можливість відмови від проходження огляду і наслідки такої відмови, та після однозначної відмови ОСОБА_1 склали протокол відповідно до вимог чинного законодавства, а тому посилання захисника Ульшина М.Є. на те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не може визнаватись свідомим ухиленням останнього від проходження огляду, оскільки стала результатом помилкової інтерпретації ситуації, спричиненої неналежним роз`ясненням поліцейськими наслідків такої відмови, є безпідставними.

Апеляційний суд також вважає безпідставними посилання захисника Ульшина М.Є. на те, що працівниками поліції було помилково складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як вживання алкоголю після ДТП, за відсутності беззаперечних доказів керування у стані сп`яніння, виключає можливість кваліфікації дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП та не перебування його в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом не підтверджено належними та допустимими доказами, та не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, який зафіксований на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Александрова Д.О., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Вишгородського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Александрова Дмитра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська