Провадження № 3/201/4123/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 року Соборний районний суд міста Дніпра у складі судді Давидовської Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу податків і зборів з юридичних осіб у класах неспеціалізованої оптової торгівлі управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 , (далі ОСОБА_1 ) громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),

установив:

До Соборного районного суду міста Дніпра 07.11.2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення від Відділу податків і зборів з юридичних осіб у класах неспеціалізованої оптової торгівлі управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

ОСОБА_1 ставиться в провину протиправне діяння, а саме несвоєчасне подання/ неподання до установи банку платіжного доручення на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку додану вартість згідно декларації з податку на додану вартість за липень 2025 року (від 19.08.2025 року № ) - граничний термін сплати 01.09.2025 року (станом на 02.09.2025 року заборгованість по даній декларації склала 25 765,98 грн) відповідно, що спричинило виникнення податкового боргу, чим порушено вимоги п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та місце розгляду повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації. Згідно електронного сайту Соборного районного суду міста Дніпра користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.

Крім того, до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи за її відсутності. ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Остання не була позбавлена можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи що ОСОБА_1 будучи повідомленою про дату засідання до суду не з`явилася, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, відповідальність настає за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Так, аналіз диспозиції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП вказує на те, що суб`єктом відповідальності за вказаною нормою КУпАП є виключно посадові особи підприємств, установ, організацій на які покладено обов`язок подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Так, в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 та вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП надано такі матеріали: протокол про адміністративне правопорушення № 56947/04-36-04-09/35270101 від 22.10.2025 року, акт перевірки від 06.10.2025 року № 54402/04-36-04-09/35270101, щодо неподання або несвоєчасного подання посадовими особами ГРК «ХУТІР» платіжних доручень на перерахування належних до сплати податку на додану вартість за період липень 2025 року.

З акту перевірки від 06.10.2025 року № 54402/04-36-04-09/35270101 вбачається, що у ГРК «ХУТІР» виникли зобов`язання (узгоджена сума податку) з податку на додану вартість за липень 2025 рік з граничним терміном сплати 01.09.2025 року.

В порушення вимог п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України посадові особи ГРК «ХУТІР» дійсно не подали платіжні доручення на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а сплата узгодженої суми грошового зобов`язання мала бути здійснена 01.09.2025 року.

Водночас слід зазначити, що в протоколі зазначена дата вчинення правопорушення з 02.09.2025 року.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Отже, на момент розгляду передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення адміністративного правопорушення минув, в зв`язку з чим у відповідності до ст. 247 п. 7 КУпАП накладення адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 38, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-2 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя Т.В.Давидовська