КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 33/824/4021/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сацика Романа Васильовича на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року (суддя Токман Ю.Ф.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605грн 70коп.

Постановою судді визнано доведеним, що 20 квітня 2025 року о 23 год. 50 хв. в місті Києві по вул. Велика Васильківська, 134 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Сацик Р.В. просить постанову судді скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Захисник Сацик Р.В. зазначає, що суддя місцевого суду проігнорував той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня будь-яка вказівка на модель, тип та серійний номер приладу, за допомогою якого проводився огляд, що унеможливлює встановлення чи проходила особа взагалі тест саме цим пристроєм, чи сертифіковано прилад відповідно до вимог законодавства, зіставлення отриманого результату із даними технічного засобу. Крім того, у роздруківці з приладу Drager (чеку) відсутнє зазначення, до якого саме протоколу відбувався огляд на стан алкогольного сп`яніння, які могли б однозначно пов`язати результат тестування із конкретною адміністративною справою.

Захисник Сацик Р.В. вважає, що це створює ситуацію, у якій неможливо встановити юридичний зв`язок між протоколом про адміністративне правопорушення, приладом, яким нібито проводилося тестування, та результатами самого тесту.

Також захисник Сацик Р.В. посилається на те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його право вимагати свідоцтво про повірку технічного

засобу Драгер, тому постанова судді місцевого суду не ґрунтується на допустимих доказах.

Захисник Сацик Р.В. звертає увагу, що з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан сп`яніння продував прилад Drager більше п`ятнадцяти разів, використовуючи при цьому один і той самий мундштук. Захисник Сацик Р.В. вважає, що працівники поліції після кожної невдалої спроби були зобов`язані змінювати мундштук, оскільки повторне продування створює ефект «конденсації алкоголю», що потрапляє назад у прилад, що може збільшувати результати огляду у декілька разів.

Крім цього, захисник Сацик Р.В. вважає, що суддя місцевого суду безпідставно не врахував той факт, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і тому огляд його на стан сп`яніння повинні були здійснювати уповноважені особи Військової служби правопорядку, оскільки положеннями статті 266-1 КУпАП визначено спеціальний порядок огляду військовослужбовців на стан сп`яніння.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник Сацик Р.В. доводи апеляційної скарги підтримав, додавши, після зупинки правниками поліції ОСОБА_1 відразу повідомив, що є військовослужбовцем, відтак поліцейські повинні були негайно сповістити Військову службу правопорядку про даний інцидент, чого зроблено не було, тому проведений ними огляд водія ОСОБА_1 є незаконним.

Також захисник Сацик Р.В. у судовому засіданні посилався на те, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Сацика Р.В., який підтримав апеляційну скаргу, поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис досліджуваних подій, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують

відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306936 від 21 квітня 2025 року, 20 квітня 2025 року о 23 год. 50 хв. в місті Києві по вул. Велика Васильківська, 134 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2017, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою спеціального приладу Drager, результат огляду - 2,45‰, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП. (с.с.2).

ОСОБА_1 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення відмовився.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено чек приладу «Drager Alcotest 7510» (прилад № ARMF-0330), у якому зафіксовано результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння - 2,45‰, від підпису в якому останній також відмовився (с.с.4), акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який останній також відмовився підписувати (с.с.6).

Крім цього, до матеріалів справи додано постанову серії ЕНА № 4546500 від 21 квітня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої 20 квітня 2025 року о 23 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2017, НОМЕР_1 , по вул. Велика Васильківська, 134 у місті Києві, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив рух зустрічною смугою (с.с.8).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до приписів п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).

Відповідно до п.2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також

передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніннята фіксація проведення огляду відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до вищезазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

Частинами 2 - 3 статті 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Поліцейський Хижній А.В. під час розгляду справи апеляційним судом зазначив, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений відповідно до вимог діючого законодавства, спершу був проведений «пасивний тест» для встановлення відсутності в мундштуку алкоголю до початку огляду ОСОБА_1 , який ухилявся від належного здійснення забору повітря через прилад Drager, що й зумовило необхідність неодноразово його продувати.

Також, поліцейський Хижній А.В.підтвердив, що ОСОБА_1 дійсно повідомив їм, що є військовослужбовцем, однак перебуває в місті Києві у відпустці, тому підстави викликати представників Військової служби правопорядку в даному випадку були відсутні.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису «306936 1», доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль ВАЗ 2017, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху (01:40 хв. відеозапису).

Під час спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці

зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager (01:55 хв. відеозапису), на що ОСОБА_1 погодився.

Працівник поліції детально роз`яснив ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою даного приладу (03:18 хв. відеозапису), однак останній неодноразово не виконував вказівки поліцейського, слабо дув у мундштук приладу, у зв`язку з чим прилад не фіксував результат огляду.

При цьому ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції підтвердив факт вживання алкоголю (12:59 хв. відеозапису) та зазначав, що він є військовослужбовцем, приїхав на три дні у відпустку до міста Києві, та надав працівникам поліції для огляду військовий квиток (14:57 хв. відеозапису).

Ще після кількох спроб ОСОБА_1 все таки зміг пройти огляд за допомогою приладу Drager, який показ результат - 2,45‰, тобто зафіксував факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (19:38 хв. відеозапису).

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не оспорював результати огляду та погоджувався, що перебуває у стані сп`яніння, а відтак у працівників поліції не було підстав пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його право вимагати свідоцтво про повірку технічного засобу Драгер, тому постанова судді місцевого суду не ґрунтується на допустимих доказах, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки ні Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», ні норми КУпАП не передбачають такого обов`язку працівника поліції.

Крім того, захисник Сацик Р.В. не був позбавлений можливості заявити суду першої інстанції клопотання про витребування свідоцтва про повірку технічного засобу Драгер, яким був здійснений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у разі наявності підстав для сумніву, що даний прилад пройшов повірку у визначений строк і у встановленому порядку.

Посилання захисника Сацика Р.В. на те, що неодноразове продування ОСОБА_1 приладу Drager через один і той самий мундштук могло призвести до викривлення результатів огляду, зокрема через те, що з кожним наступним продуванням на мундштуку лишались певні сліди алкоголю, які могли призвести до збільшення результату вимірювання рівня алкоголю цим приладом, належними доказами не підтверджені та є лише припущенням захисника.

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу, що результат огляду ОСОБА_1 становить 2,45‰, що більш як у дванадцять разів перевищує допустиму норму, тому відсутні підстави вважати, що в результаті повторного продування ОСОБА_1 приладу Drager могло бути допущено настільки суттєве викривлення результатів огляду.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що надані суду доказидостовірно підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення моделі, типу та серійного номеру приладу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , унеможливлює встановлення чи проходила особа

взагалі тест саме цим пристроєм, чи сертифіковано прилад відповідно до вимог законодавства, зіставлення отриманого результату із даними технічного засобу, що на думку захисника Сацика Р.В. створює ситуацію, у якій неможливо встановити юридичний зв`язок між протоколом про адміністративне правопорушення, приладом, яким нібито проводилося тестування, та результатами самого тесту, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки повне найменування приладу - «Drager Alcotest 7510» та його серійний номер ARMF - 0330 зазначено у роздруківці (чеку) приладу, який долучено до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, а порядок проведення огляду та його результат були зафіксовані на відеокамери працівників поліції та підтвердженні відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, чинне законодавство не встановлює обов`язку для особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати повні назви та серійні номери спеціальних технічних засобів, які використовувались нею під час виявлення та фіксації обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника з приводу відсутності у зазначеній роздруківці (чеку) посилання на серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки зазначені в ньому відомості щодо місця проведення огляду особи, яка проходить огляд, та результатів такого огляду, повністю узгоджуються з переглянутим судом відеозаписом, на якому задокументовано проходження огляду саме ОСОБА_1 , за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306936.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Сацика Р.В., що працівниками поліції порушені вимоги, передбачені ст. 266-1 КУпАП, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, як військовослужбовця, повинен був відбуватися в іншому порядку, апеляційний суд зазначає наступне.

Приписами ст. 266-1 КУпАП передбачено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року, передбачено процедуру направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), а також військовослужбовців Збройних Сил (далі - військовослужбовці) для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення огляду.

Огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).

Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, в усіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 266-1 КУпАП у взаємозв`язку з зазначеним вище Порядком окремий порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, стосується тих військовослужбовців або військовозобов`язаних, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів), або щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, в усіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

При цьому, вищезазначені положення не передбачають, що огляд у вищезазначеному порядку проводиться стосовно військовослужбовців, які є водіями.

Крім того, за обставинами даної справи ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у м. Київ, не виконував обов`язки військової служби, а як зазначив сам ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом подій, перебував у відпустці.

Отже, апеляційний суд вважає, що працівниками поліції не були допущенні

порушення приписів ст. 266-1 КУпАП, оскільки застосування передбачених законом окремих порядків огляду військовослужбовців та прирівняних до них осіб, здійснюються лише у випадках, коли останні: виконують обов`язки військової служби, перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, разом з тим ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи у відпустці, що не охоплюється диспозицією вказаної норми.

За таких обставин, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції правомірно застосували до останнього загальний порядок проходження огляду на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, а у подальшому, встановивши факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції правомірно склали щодо останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддя місцевого суду повно дослідив протокол про адміністративне правопорушення та надані суду докази, оцінив доводи захисника Сацика Р.В. та прийшов до правомірного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП.

Судом першої інстанції дотримані вимоги закону при розгляді матеріалу за протоколом про адміністративне правопорушення, висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стягнення за вчинення правопорушення накладено у межах санкції статті та з дотриманням вимог ст. 33, 34 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сацика Романа Васильовича залишити без задоволення, постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт