ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3093/25 Справа № 206/5435/25 Суддя у 1-й інстанції - Плінська А. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду міста Дніпра від 22 жовтня 2025 року, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, -

за участі:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

його представника Бережного О.Л.

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 15.09.2025 року о 08-50 год. в м. Дніпро, Самарський район по вул. Гаванська,6 ЛЕП 6108 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Scania, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Krone, номерний знак НОМЕР_2 під час руху транспортним засобом заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, та не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого допустив наїзд на транспортний засіб Toyota Rav4, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . В ході ДТП Toyota Rav4, номерний знак НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій ОСОБА_2 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі:

- потерпіла ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що вона не була обізнана про дату розгляду справи, судові повістки не отримувала, про винесену постанову дізналася з сайту Судова Влада 28 жовтня 2025 року.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 не було вчинено будь-яких дій по наданню документів до страхової компанії щодо обставин ДТП, ані будь-яких дій по усуненню завданої ним в результаті ДТП шкоди (пропонування допомоги, звернення до страхової компанії, участь у виборі місця ремонту автомобіля, здійснення ремонту автомобіля, відшкодування витрат пов?язаних з проїздом за відсутності власного автомобіля тощо). В подальшому ОСОБА_2 також не вчиняв жодних дій щодо відшкодування завданих збитків.

На думку потерпілої, таке ставлення водія ОСОБА_2 до вчиненої ним внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху України ДТП та його наслідків, його подальша поведінка під час розгляду справи, свідчить про відсутність у нього щирого розкаяння.

Крім цього звертає увагу, що судом в постанові зазначено, що при накладенні стягнення врахована особистість ОСОБА_2 та його майновий стан, однак жодного посилання на будь-які характеристики особи, або данні про особу, в тому числі щодо його місця роботи постанова не містить, що свідчить про відсутність цих даних в матеріалах справи і необґрунтованість висновків суду в цій частині.

Зазначає, що відповідно до даних Єдиного реєстру судових рішень, ОСОБА_2 декілька разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху України протягом останніх років, однак судом це не було враховано.

Вказує, що на цей час страхова компанія у якій власником транспортного засобу застрахована відповідальність водія, не здійснила остаточну оцінку розміру завданої мені шкоди, не узгодила суму завданої шкоди зі мною для її виплати, з причини чого вона позбавлена можливості почати ремонт свого автомобіля. Внаслідок дій водія ОСОБА_2 , вона вже тривалий час позбавлена можливості користуватися своїм автомобілем, який з врахуванням воєнного стану в країні, регіону її проживання, є не тільки засобом руху, а і засобом захисту та забезпечення безпеки сім?ї, яка складається з двох неповнолітніх дітей та матері інваліда похилого віку.

Про час, дату та місце судового засідання потерпіла ОСОБА_1 повідомлена належним чином, проте в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши ОСОБА_2 та його представника, які просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Вирішуючи питання дотримання строку оскарження судового рішення, враховую, що оскаржувана постанова була винесена 22 жовтня 2025 року за відсутності потерпілої ОСОБА_1 . При цьому матеріали справи не містять даних щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з чим, оскільки ОСОБА_1 не була обізнана про дату розгляду справи, судові повістки не отримувала, а про винесену постанову дізналася з сайту Судова Влада 28 жовтня 2025 року, що не спростовується матеріалами справи, з метою не порушення доступу до правосуддя, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Оскільки в апеляційній скарзі потерпілої не оскаржується доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та правильність кваліфікації його дій, інші учасники апеляційних скарг не надавали, тому дані обставини апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

Так, суд першої інстанції, при обранні виду та розміру адміністративного стягнення вважав за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень, оскільки застосування саме такого виду стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

При визначенні виду і розміру стягнення, судом враховані пом`якшуючі покарання обставини, зокрема, визнання вини ОСОБА_2 , його щире каяття, у зв`язку з чим, до ОСОБА_2 було застосовано більш м`яке адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що в даному випадку, відповідає меті адміністративного стягнення.

Що стосується посилання потерпілої на те, що в оскаржуваній постанові відсутні посилання на будь-які характеристики особи, або данні про особу, в тому числі щодо його місця роботи, а тому суд дійшов передчасного висновку про можливість накладення менш суворого стягнення, то в даному випадку ці фактори не є вирішальними, оскільки в даній справі слід врахувати саме характер вчиненого правопорушення, яке вчинене з необережності та не призвело до тяжких наслідків.

Слід при цьому врахувати, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом призначається судом за грубі або систематичні порушення ПДР, проте наведених вище обставин, встановлено не було.

Судом першої інстанції, у відповідності до ст. 33 КУпАП, належним чином враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, а тому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, як про це просить потерпіла, буде таким, що не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, внаслідок суворості.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до вимог КУпАП, належним чином мотивував прийняте рішення, дійшов правильних висновків та призначив справедливе стягнення ОСОБА_2 за вчинене ним правопорушення, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну потерпілої ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду міста Дніпра від 22 жовтня 2025 року, відносно ОСОБА_2 , у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста