ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/592/25 Справа № 711/8606/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Комплєктова Т. О. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши апеляційну захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.10.2025 року, якою -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, ІПН НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 15.09.2025 о 02 год. 28 хв. ОСОБА_1 , керував автомобілем «Opel Zafira Tourer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Різдвяній, 51 в м. Черкаси, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився під час безперервної відеофіксації на нагрудні камери, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.10.2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

Скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.10.202 року, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу та події такого правопорушення.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та необгрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи і має бути скасована.

Вказує, що суд першої інстанції дійшов висновку про відмову водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння на вимогу поліцейського.

Вказує, що після зупинення автомобіля, коли працівник поліції підійшов для перевірки документів водія за кермом не було виявлено ОСОБА_1 . У ході спілкування, працівником поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано останньому, як водію даного автомобіля, пройти огляд на стан сп`яніння.

Проте, районний суд вирішив, що такі дії в повній мірі підтверджують відмову водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння на вимогу поліцейського.

Вказує, що оскаржувана постанова районного суду не відповідає вимогам чинного законодавства, так як відеозапис з бодікамер інспекторів патрульної поліції насправді не містить жодних відомостей щодо того, що ОСОБА_1 дійсно керував ТЗ та дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, 15.09.2025 о 02 год. 28 хв. ОСОБА_1 , керував автомобілем «Opel Zafira Tourer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Різдвяній, 51 в м. Черкаси, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився під час безперервної відеофіксації на нагрудні камери, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 454226 від 15.09.2025 року, де зазначено, що 15.09.2025 о 02 год. 28 хв. ОСОБА_1 , керував автомобілем «Opel Zafira Tourer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Різдвяній, 51 в м. Черкаси, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився під час безперервної відеофіксації на нагрудні камери, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження на місці зупинки відмовився.(а.с.3);

- даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до ЧОНД гр. ОСОБА_1 від 15.09.2025 року, де зазначено, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження освідування в медичному закладі відмовився.(а.с.4);

- даними рапорту поліцейського взводу №2 роти №1 БУПП в Черкаській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Б.Ратушного від 15.09.2025 року, де зазначено, що 15.09.2025 р., близько 02 год. 28 хв., перебуваючи на службі, під час патрулювання м. Черкаси вул. Різдвяна, 51 було виявлено автомобіль «Opel Zafira Tourer», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в комендантський час, тому було вирішено зупинити даний ТЗ. Водієм виявився ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає АДРЕСА_1 . В ході спілкування з водієм, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водієві неодноразово було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі у лікаря нарколога, на що останній затягував час, неодноразово не відповідав та ігнорував, тому останньому було повідомлено, що це розглядається, як намагання ухилитися від відповідальності та буде розцінено як відмова від проходження огляду. Подія безперервно велась на нагрудну камеру. Після чого, на водія ОСОБА_1 було складено протокол ЕПР1 454226 за ч 1 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось. В подальшому водія було відсторонено від права керування автомобілем.(а.с.5);

- даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.8).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відмову від проходження освідування у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються матеріалами справи.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 454226 від 15.09.2025 року, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 , даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до ЧОНД гр. ОСОБА_1 від 15.09.2025 року, даними рапорту поліцейського взводу №2 роти №1 БУПП в Черкаській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Б.Ратушного від 15.09.2025 року, даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Перераховані вище докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

На переконання суду, наявні в адміністративних матеріалах докази є достатніми, належними і допустимими, такими, що узгоджуються між собою, та «поза розумним сумнівом» та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія транспортного засобу, відноситься виключно до компетенції поліцейського.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що15.09.2025 р., близько 02 год. 28 хв., в м. Черкаси по вул. Різдвяна, 51, працівниками поліції було виявлено автомобіль «Opel Zafira Tourer», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в комендантський час Даний транспортний засіб було зупинено. Водієм виявився ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водієві неодноразово було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі у лікаря нарколога, на що останній затягував час, неодноразово не відповідав та ігнорував вимогу поліцейських, тому останньому було повідомлено, що це буде розцінено як відмова від проходження огляду. В подальшому на водія ОСОБА_1 було складено протокол ЕПР1 454226 за ч 1 ст. 130 КУпАП.

Так, суд апеляційної інстанції вважає, що відеозапис є повним та вичерпно інформативним, носить безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення і надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Доводи апелянта, про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився на пасажирському сидінні, є необґрунтованими.

Так, з відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що транспортний засіб «Opel Zafira Tourer», д.н.з. НОМЕР_2 , рухається по вул.. Різдвяній, в подальшому паркується на узбіччі, до автомобіля підходить жінка, а водій пересідає на пасажирське сидіння.

При цьому, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, через порушення водієм комендантської години, про що водієві ОСОБА_1 було зазначено.

Запідозривши водія ОСОБА_1 у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря нарколога в медичному закладі, але водій всіма можливими методами намагався уникнути проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто своїми діями, водій ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Про наслідки відмови від огляду водій був попереджений.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що встановлене вище в повній мірі підтверджує відмову водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння на вимогу поліцейського.

Доводи апелянта, про те, що під час спілкування з ОСОБА_1 та складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 були відсутні свідки події, є також необґрунтованими, оскільки відповідно до законодавства України, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, то до події залучають двох свідків. Відео з бодікамер працівників поліції є безперервним та повністю від початку до кінця відображає перебіг подій, дії працівників поліції та ОСОБА_1 , тому в даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що немає потреби у залученні свідків при складенні протоколу. Отже участь свідків в даному випадку є необов`язковою, оскільки вся подія фіксувалась на нагрудні бодікамери патрульних поліцейських, а момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом на відереєстратор патрульного автомобіля.

Доводи апелянта, про те, що ОСОБА_1 був пасажиром транспортного засобу, а тому адміністративні матеріали відносно нього складені безпідставно, є також необґрунтованими та спростовуються відеодоказами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Крім того, інспектором було виконано вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1359 п. 1 розділу 9, та відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАГІ.

Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.

Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судових засіданнях доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вищевказаного висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 03.10.2025 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.10.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок