Справа № 953/7669/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л., розглянувши адміністративний матеріал, направлений з Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),?

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 13.07.2025 року о 20 год. 45 хв. у м. Харкові на автодорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» 499 км + 100 м водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_1 , всупереч вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, та здійснив наїзд на тварину. У результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.?

Ці дії ОСОБА_1 отримали правову кваліфікацію за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 , якого було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву, у якій зазначив про визнання своєї винуватості і просив розглядати справу без його участі. За таких обставин неприбуття до суду особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої у судовому засіданні у справах цієї категорії згідно зі ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, не перешкоджає розгляду справи.

Суд дослідив долучені до адміністративного матеріалу письмові докази.

Зокрема, на схемі місця ДТП зафіксовано слідову картину дорожньо-транспортної пригоди, розташування автомобіля на проїзній частині і місце наїзду на тварину. Задокументовано, що внаслідок події автомобіль HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , отримав пошкодження переднього бампера, радіаторної решітки і капоту. Під час ДТП спрацювали подушки безпеки на водійському та передньому пасажирському місцях (а. с. 2 зворот).

У своїх письмових поясненнях, наданих працівнику патрульної поліції, ОСОБА_1 повідомляв, що 13.07.2025 року приблизно о 21 год. у м. Харкові він, керуючи власним автомобілем HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» у напрямку Харківського шосе. Раптово на проїзну частину з поля вибігла тварина, на яку водій допустив наїзд, оскільки все відбулося дуже стрімко, він не встиг зреагувати і вжити заходів для запобігання цьому (а. с. 3).

Оцінюючи встановлені у ході розгляду справи обставини, суд керується такими нормами процесуального і матеріального права.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Належне виконання цих завдань не допускає спрощеного та формального підходу до розгляду справ даної категорії.

Органу, посадовій особі, уповноваженим розглядати справу про адміністративне правопорушення, як унормовано ч. 1 ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП, надсилається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення з посиланням на нормативний акт, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Суд, як і інші органи (посадові особи), згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, предметом розгляду суду є протокол про адміністративне правопорушення, у якому окреслюються межі судового розгляду. Керуючись вимогами ст. 280 КУпАП, суд вирішує у справі питання, чи вчинила дана особа лише те адміністративне правопорушення, що зазначене у протоколі, за викладених у цьому документі обставин і чи правильною є юридична кваліфікація діяння.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, враховуючи процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності і зміст адміністративних стягнень, які можуть бути досить обтяжливими для людини і становити істотне втручання у її конвенційні права, норми КУпАП носять карний кримінально-правовий характер, а справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними і підпадають під гарантії справедливого судового розгляду, встановлені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (зокрема, рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, п. п. 21-22).

За своїм змістом протокол про адміністративне правопорушення подібний до обвинувального акта у кримінальному провадженні як документа, в якому викладається офіційне твердження уповноваженого органу держави про вчинення особою правопорушення з зазначенням фактичних обставин його скоєння, юридичного формулювання обвинувачення і правової кваліфікації діяння. З огляду на викладене суд вважає за можливе застосувати у справі про адміністративне правопорушення за аналогією правила статті 337 Кримінального процесуального кодексу України щодо меж судового розгляду розгляду справи у межах висунутого обвинувачення, тобто протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази відповідно до вимог ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, поставленого йому за провину, з огляду на таке.

У статті 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, зазначений проступок має матеріальний склад. Обов`язковими елементами об`єктивної сторони правопорушення є:

-дії чи бездіяльність учасника дорожнього руху, які суперечать вимогам ПДР;

-наслідки у виді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна;

-причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил і пошкодженням майна.

Разом із тим, як унормовано у ст. 1 КУпАП, завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Притягнення винного до адміністративної відповідальності є реакцією держави на його протиправну поведінку, що посягає на права, свободи, власність інших осіб, інтереси держави та суспільства, і накладення стягнення покликане захистити зазначені правоохоронювані цінності.

Водночас особа не може нести адміністративної відповідальності за шкоду, завдану лише самій собі. Застосування щодо неї таких заходів не узгоджувалося б із визначеними у ст. 1 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення. Адже неможливо захистити права людини шляхом застосування щодо неї ж заходів репресії.

Згідно зі ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Разом із тим, людина не може одночасно бути потерпілим від протиправного діяння і притягуватися до відповідальності за це ж саме, своє власне, діяння. Якщо особа зазнала шкоди через власну поведінку, що не відповідала певним вимогам законодавства, вона вже покарана самим настанням відповідних наслідків.

З огляду на викладене недотримання особою Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження виключно її власного майна, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Означена ситуація не є випадком, який би вимагав втручання держави і реагування у формі притягнення людини до адміністративної відповідальності.

Як встановлено за підсумками судового розгляду, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HYUNDAI SONATA, державний номерний знак НОМЕР_1 , скоїв наїзд на тварину, котра вибігла на дорогу. Що це була за тварина і якими стали наслідки ДТП для неї, у справі не встановлено. Долучені до адміністративного матеріалу документи не містять даних про те, що тварина мала власника, якому б її загибель чи травмування могли завдати майнової шкоди.

У даному провадженні зафіксовано факт механічних пошкоджень виключно власного автомобіля ОСОБА_1 , тобто спричинення ним матеріальних збитків лише самому собі. Будь-яке інше майно, у тому числі транспортні засоби, дорожнє покриття, споруди, пошкоджено не було.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про відсутність обов`язкової юридичної ознаки інкримінованого ОСОБА_1 проступку пошкодження чужого майна, яке було б наслідком недотримання Правил дорожнього руху.

За таких обставин дії ОСОБА_1 не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу у зв`язку з відсутністю події і складу у його діях адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі апеляційного оскарження з дня прийняття остаточного рішення апеляційним судом, якщо постанову не було скасовано.

Суддя М. Л. Глос