КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Левадним Олександром Олександровичем на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 860756 від 19.05.2024, цього ж дня о 15 год. 10 хв., водій ОСОБА_1 , будучи раніше (протягом року) притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ 21061 (державний номер НОМЕР_1 ) в районі вул. О. Теліги, 14, в м. Києві, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1. ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.06.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 , через свого адвоката, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 5 років, прийняти нову постанову якою застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що ОСОБА_1 про дату, час та місце не був повідомлений належним чином, чим було порушено права передбачені статті 258 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що неможливо позбавити права особи, якщо водій не набув права на керування транспортним засобом, що відповідає п. 28 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23.12.2005 р. зі змінами.

Вказує, що відсутність посвідчення водія станом на 19.05.2024 у ОСОБА_1 підтверджується довідкою Департаменту патрульної поліції.

Також апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Левадний Л.О. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2024 була винесена оскаржувана постанова. Скаржник зазначає, що копію оскаржуваної постанови не отримував, про дату, час та місце повідомлений не був. Відомостей про отримання постанови матеріали справи не містять. Апеляційну скаргу подано безпосередньо до суду першої інстанції 24.10.2025.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідальність за частиною п`ятою статті 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно вимог пункту 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №1999158 від 25.04.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №860756 19 травня 2024 року водій ОСОБА_1 будучи раніше (протягом року) притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Факт керування транспортним засобом скаржником не заперечується.

Таким чином, висновок викладений у постанові суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що неможливо позбавити права особи, якщо водій не набув права на керування транспортним засобом відхиляються судом, адже санкція, передбачена нормою, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності, є імперативною та прямо встановлює обов`язок суду застосувати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами незалежно від факту отримання посвідчення водія.

Разом із тим, перевіряючи матеріали справи, апеляційний суд встановив порушення норм процесуального права, допущене судом першої інстанції.

Так, відповідно до статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак із матеріалів справи не вбачається належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 був повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи 21 червня 2024 року. Відсутні відомості про вручення судової повістки, повідомлення засобами поштового чи електронного зв`язку або інші докази, які б свідчили про обізнаність особи з датою та часом судового засідання.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що справа була розглянута судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без підтвердження її належного повідомлення, що є підставою для скасування постанови.

Відповідно статті 294 КУпАП, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Разом з тим, згідно частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Оскільки інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинене 19 травня 2024 року, а на момент апеляційного розгляду справи зазначений строк сплив, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити нову постанову по суті справи.

З урахуванням наведеного, відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про судове засідання у суді першої інстанції, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року скасуванню, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , яке подане адвокатом Левадним Олександром Олександровичем про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Левадним Олександром Олександровичем задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду