Справа № 953/9417/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 рокум. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з ГУ ДПС у Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

27.08.2025 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності у кафе за адресою: АДРЕСА_2 допустив порушення встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, що полягали у проведенні розрахункових операцій через ПРРО без використання режиму програмування із зазначеним найменуванням для підакцизних товарів, а також не проведення розрахункових операцій через ПРРО та невидачі фіскальних розрахункових документів, всупереч вимогам п. 11, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що просить суд розглядати справу за його відсутності. За таких обставин, з урахуванням того, що згідно зі ст. 268 КУпАП у справах даної категорії участь у судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне і можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 дій, поставлених йому за провину, доводиться письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи. Зокрема, порушення ОСОБА_1 встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг задокументовано протоколом про адміністративне правопорушення від 27.08.2024 року № 1438/20-40-0730. Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень і заперечень, а у письмових поясненнях до нього визнав винність у вчиненні проступку (а. с. 4). Конкретний спосіб порушення порядку проведення розрахунків зафіксовано в акті фактичної перевірки Головного управління ДПС у Харківській області від 27.08.2025 року № 35219/20/30. У цьому акті задокументовано виявлені під час проведення контрольної розрахункової операції факти непроведеня ФОП ОСОБА_1 відповідної операції продажу пляшки слабоалкогольного напою через ПРРО і невидачі фіскального чеку. Акт перевірки ОСОБА_1 також власноруч підписав без заперечень.

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, є фізичною особою-підприємцем, вину визнав в повному обсязі.

За результатами аналізу й оцінки наведених доказів в їх сукупності і взаємозв`язку суд вважає доведеною винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за викладених у протоколі обставин.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , які полягали у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від п`яти до десяти неоподатковуваних доходів громадян.

Отже, вирішення питання про накладення на ФОП ОСОБА_1 адміністративного стягнення потребує з`ясування її службового становища вчинила вона правопорушення у статусі особи, яка здійснює розрахункові операції, або посадової особи.

Європейський суд з прав людини згідно зі своєю усталеною практикою, з огляду на каральну і профілактичну мету адміністративних стягнень, а також їх зміст і процедуру накладення, прирівнює провадження у справах про адміністративні правопорушення до кримінальних і поширює на них гарантії, встановлені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див., зокрема рішення у справах: Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, п.п. 21-22; «Лучанінова проти України», п. 39).

З огляду на зазначене, а також відсутність у КУпАП дефініції терміну «посадова особа», суд вважає за необхідне звернутися за аналогією до визначення поняття «службова особа», встановленого законом про кримінальну відповідальність, а також практики Верховного Суду з даного питання.

Згідно зі ст. 18 КК України службовими особами визнаються особи, які постійно, тимчасово або за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представників влади або місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово займають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах або організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальними повноваженнями, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління зі спеціальним статусом, повноважним органом або повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

За практикою Верховного Суду, відображеною, зокрема, у постанові від 05.10.2021 року (справа № 686/17787/16-к), фізична особа-підприємець може бути визнана службовою особою, коли вона є керівником трудового колективу найманих працівників, які на підставі укладеного з нею трудового договору сприяють їй у здійсненні підприємницької діяльності.

До адміністративного матеріалу не долучено доказів наявності у підпорядкуванні ФОП ОСОБА_1 найманих працівників, які б сприяли здійсненню ним підприємницької діяльності на підставі укладених із ним трудових договорів, або інших даних, які дозволяли б констатувати виконання ОСОБА_1 організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є посадовою особою, а адміністративне правопорушення вчинив як особа, котра здійснює розрахункові операції. За таких обставин щодо нього підлягає застосуванню адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке не є грубим, і дані про особу порушника, котрий до адміністративної відповідальності притягується вперше.

З огляду на те, що визначений у статті 34 цього Кодексу перелік обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, не є вичерпним, суд враховує як таку повне визнання ОСОБА_1 провини.

Передбачених ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, у справі не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3336, 40-1, ч. 1 ст. 155-1, 252, 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 (тридцять чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, установленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення підлягатиме стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 68 (шістдесят вісім) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі апеляційного оскарження з дня прийняття рішення апеляційним судом, якщо постанову не було скасовано.

Суддя М. Л. Глос