Справа № 442/5985/25
Провадження №3/442/2214/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 грудня 2025 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого на АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшли:

-адміністративний протокол серії ЕПР1 №412423 від 04.08.2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 , 04.08.2025 о 16-59 год. на а/д Т1402 28 км., керував автомобілем марки MERCEDES ВENZ C180, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія, огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі, а саме у КНП «ДМЛ №1» Дрогобицької міської ради, що підтверджується висновком лікаря №164, чим порушив п.2.9а ПДР України (справа №442/5985/25, провадження №3/442/2214/2025).

-адміністративний протокол серії ЕПР1 №465803 від 26.09.2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 , 26.09.2025 о 16-28 год. на а/д Т1402 44 км., керував автомобілем марки MERCEDES ВENZ C180, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія, із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820. Від проходження огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.9а ПДР України (справа № 442/7574/25, провадження №3/442/2138/2025).

У відповідності до вимог ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Пунктом 2.22 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 визначено, що у разі об`єднання судових справ в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до ухвали суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи та відмітки про об`єднання справ із зазначенням номера нової судової справи.

Таким чином, на підставі вимог ст. 36 КпАП України справа №442/5985/25, провадження №3/442/2214/2025 та справа №442/7574/25, провадження №3/442/2138/2025 підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номера: №442/5985/25, провадження №3/442/2214/2025.

ОСОБА_1 подав суду заперечення на протокол Серії ЕПР1 №465803 від 26.09.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що при перегляді відеозапису з відеореєстратора під назвою «Video 2025- 09-30 at 09.15.39», який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що екіпаж патрульної поліції не мав законних підстав для зупинки транспортного засобу у випадках, передбачених статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», внаслідок чого порушені права ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду на те, що на момент незаконної зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не притягувався до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 07.08.2025 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області було скеровано протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №412423 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Судове засідання у справі № 442/5985/25 було призначене 30.09.2025, за результатами якого суд матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернув Дрогобицькому РВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення.

Оскільки, автомобіль було зупинено з порушенням ст. 35 Закону «Про Національну поліцію», тому відповідно до принципу «плодів отруйного дерева», сформульованого в рішеннях ЄСПЛ, недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу (справи «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Галицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України»).

На підставі вищенаведеного, вважають, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконним, а отже, не є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи наявний висновок тестування на алкоголь №3451. У вказаному висновку зазначено, що тестування здійснювалося за допомогою пристрою Drager Alcotest 6820, останнє калібрування якого здійснювалось 27.11.2024.

Звертають увагу суду також на те, що у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», є необхідність у здійсненні експертної повірки засобів вимірювальної техніки - це повірка, яка проводиться у разі виникнення спірних питань щодо метрологічних характеристик, придатності до застосування і правильності експлуатації засобів вимірювальної техніки.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6820» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування». А розділом 8.1. «Інтервали технічного обслуговування» передбачено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.

З матеріалів справи вбачається, що газоаналізатор Drager «Alcotest 6820» серійний номер AR.LJ-0468, за допомогою якого проводився огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, востаннє проходив перевірку калібровки 27.11.2024 року, тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку. Унаслідок цього результати газоаналізатора, який проходив калібрування 10 місяців тому (станом на момент проходження тестування) є помилковими і не можуть бути допустимим доказом для суду.

Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. На відеозаписі зафіксовано, як поліцейський запитував, чи погоджується ОСОБА_1 із результатом медичного огляду, на що він висловив свою незгоду.

Поліцейські не пропонували ОСОБА_1 поїхати з ними в медичний заклад задля підтвердження результатів тестування, проведеного на місці зупинки, чим порушили ст. 266 КУпАП. ОСОБА_1 повідомляв про своє бажання поїхати з поліцейськими в медичний заклад з метою підтвердження результатів тестування. Однак, поліцейські не взяли цього до уваги, а почали складати на ОСОБА_1 незаконний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До того ж, наголошує на тому, що працівники поліції, незважаючи на наявні у них підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не відсторонили його від керування транспортним засобом. Поліцейські не передали можливість керування транспортним засобом уповноваженій ними особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування авто, а натомість залишили ОСОБА_1 на дорозі далеко від будь-якого населеного пункту. Наведене свідчить, що поліцейські розуміли, що результат тестування є завідомо хибним і ОСОБА_1 не перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З вказаних підстав, просить закрити провадження у даній справі на підставі ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, доходжу до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а ч.2 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій зобов`язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин, а пунктом 2.9а ПДР визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.09.2025 матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол ЕПР1 №412423 від 04.08.2025) було повернуто Дрогобицькому РВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення, оскільки відеозаписи, долучені до матеріалів справи не відтворювались.

21.10.2025 до суду надійшли доопрацьовані матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, однак відеозапису події, що стосується адміністративного правопорушення за вчинення якого відносно ОСОБА_1 04.08.2025 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, на такому немає.

Свідків правопорушення у протоколі не зазначено, такі відсутні і при проведенні огляду на стан сп`яніння, тобто огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не зафіксовано, як і самої процедури складання відносно нього адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується протоколу серії ЕПР1 №465803 від 26.09.2025 та поданих відносно нього заперечень адвокатом ОСОБА_1 Ловінським Д.В., то суд зазначає таке.

До матеріалів справи додано: протокол про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 №465803, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія, DVD диск, результат тесту, який показав 0.55 проміле. Жодних пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріали справи не містять.

В матеріалах справи наявний висновок тестування на алкоголь №3451. У вказаному висновку зазначено, що тестування здійснювалося за допомогою пристрою Drager Alcotest 6820, останнє калібрування якого здійснювалось 27.11.2024.

У відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», є необхідність у здійсненні експертної повірки засобів вимірювальної техніки - це повірка, яка проводиться у разі виникнення спірних питань щодо метрологічних характеристик, придатності до застосування і правильності експлуатації засобів вимірювальної техніки.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6820» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування». А розділом 8.1. «Інтервали технічного обслуговування» передбачено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.

З матеріалів справи вбачається, що газоаналізатор Drager «Alcotest 6820» серійний номер AR.LJ-0468, за допомогою якого проводився огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, востаннє проходив перевірку калібровки 27.11.2024 року, тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку. Унаслідок цього результати газоаналізатора, який проходив калібрування 10 місяців тому (станом на момент проходження тестування) є помилковими і не можуть бути допустимим доказом для суду.

У поданих запереченнях ОСОБА_1 стверджує, що мав намір проїхати в медичний заклад, оскільки не погоджувався з результатом огляду на місці зупинки, однак його прохання було проігнороване, що суперечить ст. 271 КУпАП.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Загальний порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім цього, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Тобто із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, а отже у зв`язку із цим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Окрім того, у відповідності до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, всупереч чинному законодавству в матеріалах справи відсутній акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, як і самого відсторонення від керування.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності , і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

У даній ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Тим самим, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена.

Однак, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, на думку суду, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівними, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у справі в цій частині слід закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.130 ч.1, 247, 276, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження справу №442/5985/25, провадження №3/442/2214/2025 та справу №442/7574/25, провадження №3/442/2138/2025 та присвоїти справі єдиний реєстраційний номер: №442/5985/25, провадження №3/442/2214/2025.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Хомик А.П.