Справа № 713/3643/25
Провадження №3/713/1563/25
ПОСТАНОВА

іменем України

26.12.2025 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кириляк А.Ю. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.204-1 ч.2 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08.11.2025 року о 19.10 год., був виявлений разом гр. ОСОБА_2 прикордонним нарядом «Прикордонний Патруль» в контрольованому прикордонному районі на території Берегометської ОТГ, Чернівецької області в напрямку 729 прикордонного знаку, на околиці с. Лекечі, Вижницького району, Чернівецької області на відстані 22000 метрів від лінії державного кордону за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України , які рухалися в бік державного кордону , чим порушив вимоги ст.9.12 Закону України від 04.11.1991 року «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 , в суд не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи, однак до суду повернувся лист з відміткою про те, що адресат за вказаною адресою. Не проживає.

Суд вчинив усі необхідні дії, щодо своєчасного повідомлення ОСОБА_1 за адресою, яку він повідомив. Відповідальність за надання правдивої інформації про адресу проживання або адресу, на яку особу можна інформувати про перебіг подій по справі та особисті дані, повністю лежить на порушнику. Надання неправдивої інформації слід розглядати як намагання у майбутньому використати цю обставину для уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності правопорушника.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП необхідно встановити наявність прямого умислу у особи, яка вчиняє вказане адміністративне правопорушення, однак такого умислу не було доведено і будь-яких переконливих доказів по даній справі щодо вчиненого останнім правопорушення, суду надано не було.

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст.9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна

Відповідно до ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Крім того відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ст.204-1 ч.2 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 08.11.2025 року, зміст та форми яких відповідають вимогам ст.256 КУпАП. Вищевказані протоколи про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, права та обов`язки ОСОБА_1 , роз`яснено, зі змістом протоколу він ознайомлений на зрозумілій йому мові, примірник протоколу отримав, доповнень та зауважень не має та іншими матеріалами справи.

Також до матеріалів надано відеозапис з показами ОСОБА_1 , де він детально розповідає, про мету та обставини спроби незаконного перетину державного кордону.

Все сукупності дає підстави для висновку, що у ОСОБА_1 , був наявний умисл на незаконний перетин кордону.

Крім того, адміністративна відповідальність за ст. 204-1 ч.2 КУпАП настає за незаконний перетин або спробу незаконного перетинання державного кордону України, а для кваліфікації дій за вказаною статтею не вимагається наближення до державного кордону на певну визначену відстань.

В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.

У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 204-1 ч.2 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати , що становить 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Керуючись ст.ст,284,285,289,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст.204-1 ч.2 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати , що становить 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст.307 КУпАП, платіжний документ необхідно подати до Вижницького районного суду Чернівецької області.

З урахуванням ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК