Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/714/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Репело Олександра Вікторовича на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Озеро, Долинського району, Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

за участі:

захисника Репело О.В.,

особи, яка приягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2025 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 11 серпня 2025 року о 01:03 годині в м. Долинській, пров. Транспортний, 36, керував транспортним засобом «ТОЙОТА ПРАДО», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки у порядку встановленому законодавством із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат 1,13 проміле. Тест № 2545. З результатом погодився. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник Репело О.В., просить постанову судді щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що об`єктивною стороною інкримінованого ОСОБА_1 правопорушеня за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, проте, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення ААД №845597 від 11.08.2025 року, 11.08.2025 року о 01:03 год. водій ОСОБА_2 в м. Долинська по пров. Трансопртний, 36 керував транспортним засобом «Тойота Прадо», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1.13 проміле), чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

На підтвердження обставин, викладених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи органом поліції долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, однак на останньому не зафіксовано, що 11.08.2025 року о 01:03 год. по пров. Транспортний, 36 в м. Долинське саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Тойота Прадо», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Так, із даних відеозапису встановлено, що під час того, як працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , він сидів за кермом автомобіля, який стояв на узбіччі та перебував у нерухомому стані (відеофайл під назвою «000» 01:05:28 сек.).

Тобто, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки цього транспортного засобу з наданого відеозапису не вбачається. Жодних ознак руху та зупинки на відеозаписі не зафіксовано. На відеозаписі взагалі не зафіксовано, що транспортний засіб перебував у русі.

Отже, задокументовані на відеозаписі події не узгоджуються з обставинами, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Тойота Прадо», державний номерний знак НОМЕР_2 , 11.08.2025 року о 01:03 год., оскільки транспортний засіб не рухався.

При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги, що будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом матеріали справи не містять та дійшов висновку про доведеність даного факту виключно на припущенням, що є недопустимим.

За вказаних обставин захисник вважає, що в матеріалах справи відсутні необхідні і достатні докази того, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що останній керував транспортним засобом (а не просто знаходився в автомобілі) і був зупинений працівниками поліції в процесі руху.

За таких обставин вважає, що постанова щодо ОСОБА_1 не може вважатися законною та обґрунтованою та просить її скасувати, оскільки в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника Репело О.В. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції в повній мірі врахував та дотримався вимог зазначених вище норм та положень ст.ст.245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України визначено, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Необхідною умовою для застосування до порушників відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказані норми закону узгоджуються з п.6 Розділу І Інструкції 1452/735, яка передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, порушень положень вищезазначених Інструкції 1452/735, та вимог ст.266 КУпАП працівниками поліції допущено не було.

Зміст апеляційної скарги захисника зводиться до заперечення керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що того дня він приїхав до свого давнього знайомого, який проходить службу в ЗСУ, та на той час приїхав додому. Він приїхав до нього на автомобілі, який залишив від будинку свого знайомого через дорогу. Там у знайомого перебував деякий час, та вони спілкувались. Коли вже було пізня пора доби, йому зателефонувала донька, яка гуляла з друзями. Він їй сказав щоб вона прийшла до нього та пояснив де він знаходиться. Коли вона прийшла він разом з донькою сіли до автомобіля і спілкувались. Через деякий час до його автомобіля під`їхав патрульний автомобіль поліції та запитали чому вони перебувають на вулиці у комендантську годину. Потім поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння та він погодився і пройшов такий огляд. При цьому ОСОБА_1 наголошував, шо він у той час не керував транспортним засобом.

Допитана під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_3 , показала, що вона у той вечер гуляла з друзями. Вона зв`язалась по телефону з батьком та він роз`яснив їй куди йти. Коли вона прийшла до місця стоянки автомобіля, вийшов її батько ( ОСОБА_1 ) і вони разом сіли до салону автомобіля де розмовляли. Приблизно за 10 хв. до них під`їхав автомобіль поліції. Потім її батько проходив огляд на стан сп`яніння, проте, конкретних подробиць з цього приводу не пам`ятає. Також вказаний свідок зауважила, що вони не їхали в автомобілі, а стояли на місці.

Незважаючи на доводи викладені в апеляційній скарзі захисника та поясненнях ОСОБА_1 наданих апеляційному суду, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 845597 від 11 серпня 2025 року, згідно якого 11.08.2025 о 01:03 годині в м. Долинській, пров. Транспортний, 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ТОЙОТА ПРАДО», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки у порядку встановленому законодавством із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат 1,13 проміле. Тест № 2545. З результатом погодився. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

-відеозаписом, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 845597 від 11 серпня 2025 року, на якому зафіксовано обставини викладені у протоколі. З вказаного відеозапису видно, що поліцейський повідомляє водієві, який перебуває за кермом транспортного засобу про те, що ведеться запис розмови, окрім цього поліцейський представився водієві. За кермом транспортного засобу перебуває водій, а поряд з ним жінка. Водієві повідомлено, що в цей час комендантська година. У свою чергу водій повідомив, що забрав доньку з гулянки. Поліцейський запропонував водієві пред`явити посвідчення водія. Водій у свою чергу не зміг відшукати своє посвідчення водія. Поліцейський запитав водія чи він не вживав алкоголю та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а водій погодився. Водій назвався ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водій особисто перевірив герметичність упаковки спеціального мундштука. Поліцейський попередньо в присутності водія здійснив контрольний забір повітря та у приладі алкоголю не було виявлено. Водій продув до спеціального технічного приладу. Результат огляду склав 1,13 ‰. Водій ОСОБА_1 з результатом погодився та наказав поліцейським оформляти з цього приводу відповідні документи. Водій повідомив, що попередньо випив пива. Водію було роз`яснено його права та складено протокол про адміністративне правопорушення;

-відповідно до роздруківки результату огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 від 11 серпня 2025 року слідує, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння становить 1,13 ‰;

-довідкою про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 09 травня 2025 року.

Виходячи з аналізу вказаних доказів у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні всебічно дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, згідно яких водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у день та час зазначений у протоколі об`єктивно спростовується відеозаписом. Так, на відеозаписі водій ОСОБА_1 на зауваження поліцейського про комендантську годину відповів (дослівно) «Братик доньку з гульок везу». При цьому, двигун автомобіля працює та вкючена аварійна сигналізація. Потім водій знову повідомляє «з жінкою розійшовся …, везу доньку додому». Також ОСОБА_1 повідомляє поліцейському, що випив трохи пива.

Разом з цим, ОСОБА_1 протягом усього часу перебування на місці події не зазначає працівникам поліції про те, що він не керував транспортним засобом.

За таких обставин, апеляційний суд розцінює покази ОСОБА_1 щодо не керування ним транспортним засобом «ТОЙОТА ПРАДО», державний номерний знак НОМЕР_2 11 серпня 2025 року о 01:03 годині в м. Долинській, як такі, що надані з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Також не приймаються апеляційним судом покази свідка ОСОБА_3 , оскільки вони не підтверджуються доказами у справі, зокрема відеозаписом. Окрім того, вказаний свідок є донькою ОСОБА_1 , а отже вказана особа є зацікавленою у вирішенні справи на користь останнього.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні доводи про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП постановлена з порушенням вимог чинного законодавства, без повного, всебічного дослідження обставин справи є надуманими та безпідставними.

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено з дотриманням вимог ст.ст. 254, 255, 256, 268 КУпАП, посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Не зважаючи на доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам даної справи, а при накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі захисник.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Репело Олександра Вікторовича залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко