ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/15811/25

Провадження №3/522/6582/25

24 вересня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, які надійшли з ГУ ДПС в Одеській області

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «НОВІКЪ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУПАП),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , директор ТОВ «НОВІКЪ», розташованого за адресою: м.Одеса, сквер Старобазарний,3, допустив порушення порядку ведення податкового обліку у період з 01.01.2018р. по 31.12.2024р. згідно акту перевірки від 24.06.2025 № 31755/15-32-07-01-14, а саме п.п.14.1.13, 14.1.31, 14.1.36, 14.1.191, 14.1.202 п.14.1 ст.14, п.44.1. п.44.2 ст.44,ст.140 п.140.5 п.п.140.5.4 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року зі змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 207223 грн. в т.ч. IV кварталі 2022 року на суму 207223 грн.

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

За даних обставин, з урахуванням положень ст.268КУпАП,справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, на адресу суду надійшла заява представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Козолупа М.С. про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення був складений у податковому органі у відсутності ОСОБА_2 та строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.163-1 КУпАП, яка на його думку не є триваючою, сплили, оскільки згідно з Актом перевірки, перевірка здійснювалась за період з 01.01.2018 по 31.12.2024, а тому відповідно, стягнення у цій справі може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Цей строк минув станом на дату надходження матеріалів справи до суду, у зв`язку з цим провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Вивчивши матеріали справи, заяву адвоката Козолупа М.С., суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 163-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення №103/15-32-07-01-21 від 09.07.2025р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП визнав, зазначивши у ньому, що порушення податкового законодавства допущено помилково, без злого умислу та витягом з Акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області від 24.06.2025 № 31755/15-32-07-01-14.

Суддя не приймає до уваги доводи адвоката викладені у його заяві про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складався податковими органами у його відсутності, оскільки у вказаному протоколі наявні письмові пояснення останнього та з якого вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права, передбачені ст.ст.55,56,59,63 Конституції України та ст.268 КУпАП, роз`яснено, про що наявний у ньому підпис власноруч.

Крім того, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Чинний КУпАП не містить визначення триваючого правопорушення.

Верховний Суду постанові від 11квітня 2018року у справі N804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

В той же час, вважається, що триваючі правопорушення припиняються у разі виявлення факту цих правопорушень компетентним органом при проведенні перевірок, в тому числі, при виявленні таких проступків, як відсутність обліку доходів та витрат щодо яких встановлена обов`язкова форма обліку, бухгалтерського обліку об`єктів оподаткування, ведення його із порушенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інші правопорушення, пов`язані з нарахуванням податків, встановити які можливо лише під час проведення документальної перевірки на підставі первинних документів.

Оскільки порушення ведення податкового обліку могло бути виявлено лише в ході проведення перевірки дотримання податкового законодавства, таке правопорушення є триваючим, а отже строк притягнення особи до відповідальності рахується з моменту виявлення правопорушення, в даному випадку з 24.06.2025р. (дата складання акту про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства), відтак на день розгляду справи строк, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, не сплинув.

Поряд з цим, доказів, які б свідчили про протиправність дій працівників податкових органів суду не надано та матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, суддя доходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками порушення керівниками підприємств встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.163-1КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим,відповідатиме характер у вчиненого правопорушення,особі порушника та ступеню його вини,необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником,так й іншими особами,а саме у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судовий збір, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 163-1 ч.1, 283,284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1КУпАП та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 коп. Отримувач коштів ГУК в Одеській області /Приморський район/ 22030101 ЄДРПОУ отримувача - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UА0015758, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: