Справа № 496/6658/25
Провадження № 3/496/3510/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Шаньшина М.В. розглянувши матеріали, які надійшли Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який до 10.07.2023 року перебував на посаді заступника начальника Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 обіймаючи посаду заступника начальника Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, маючи спеціальне звання - полковник поліції, будучи суб`єктом декларування, в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2021 рік шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань і запобігання корупції, тобто до 23 год. 59 хв. 31.01.2024. В ході моніторингу публічної частини даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з`ясовано, що всупереч встановленим ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимогам фінансового контролю, ОСОБА_1 несвоєчасно 02.02.2024 подав без поважних причин щорічну декларацію за 2021 рік. При огляді публічної частини Реєстру також виявлено раніше подані ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Заповнення та успішна подача зазначених декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, свідчить про обізнаність ОСОБА_1 щодо встановлених вимог фінансового контролю, у тому числі щодо обов`язку, способу і терміну подачі декларацій. Вивченням послідовності дій ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 12.10.2023 по 02.02.2024 встановлено, що о 18 год. 09 хв. 13.01.2024 він вперше авторизувався у системі та о 19 год. 14 хв. 02.02.2024 подав щорічну декларацію за 2021 рік. ОСОБА_1 протягом строку відведеного для подачі щорічної декларації за 2021 рік, не вживав жодних дій для своєчасного подання вказаної декларації.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, є 19 год. 14 хв. 02.02.2024 коли всупереч встановленим ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимогам фінансового контролю ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію за 2021 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП, яке полягає у несвоєчасній подачі 02.02.2024 щорічної декларації за 2021 рік.

Крім того, у ОСОБА_1 , який перебував на службі в Національній поліції України та продовження діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення на офіційному веб сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, тобто до 23 год. 59 хв. 31.01.2024. В ході моніторингу публічної частини даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з`ясовано, що всупереч встановленим ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимогам фінансового контролю, ОСОБА_1 несвоєчасно 02.02.2024 подав без поважних причин щорічну декларацію за 2022 рік. При огляді публічної частини Реєстру також виявлено раніше подані ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Заповнення та успішна подача зазначених декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, свідчить про обізнаність ОСОБА_1 щодо встановлених вимог фінансового контролю, у тому числі щодо обов`язку, способу і терміну подачі декларацій.

Вивченням послідовності дій ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 12.10.2023 по 02.02.2024 встановлено, що о 18 год. 09 хв. 13.01.2024 він вперше авторизувався у системі та о 19 год. 26 хв. 02.02.2024 подав щорічну декларацію за 2022 рік. ОСОБА_1 протягом строку, відведеного для подачі щорічної декларації за 2022 рік, не вживав жодних дій для своєчасного подання вказаної декларації. Під час проведення перевірки і збору доказів поважних причин для несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2022 рік, не виявлено.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, є 19 год. 26 хв. 02.02.2024, коли всупереч встановленим ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимогам фінансового контролю, ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію за 2022 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке полягає у несвоєчасній подачі 02.02.2024 щорічної декларації за 2022 рік.

Крім того, у ОСОБА_1 , який перебував на службі в Національній поліції України та продовження діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, припинивши свою діяльність 10.07.2023, несвоєчасно, без поважних причин 06.02.2024 подав декларацію з позначкою «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - це особи, зазначені у п. 1, п.п. «а», «в» - «ґ» п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

При цьому, п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону визначено, що поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У свою чергу, ОСОБА_1 ознайомлений і попереджений про спеціальні обмеження, пов`язані зі службою в поліції, визначені Законом вимоги, заборони та обмеження, в том числі і при звільнені зі служби/роботи.

Так, ОСОБА_1 обізнаний про вимоги, заборони та обмеження, які визначено ст. 3, ст. 45 Закону, ст. 172-6 КУпАП, ст. 366-1 КК України, ст. 61, ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом начальника ГУНП в Одеській області від 10.07.2023 № 865 о/с, заступника начальника Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області полковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 10.07.2023 за власним бажанням, проінформовано належним чином із врученням відповідних документів.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Таким чином, 10.07.2023 є останнім днем служби ОСОБА_1 в лавах Національної поліції України.

Отже, після звільнення зі служби в Національній поліції України та припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, у ОСОБА_1 виник обов`язок до 31.01.2024 подати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію при звільненні за період з 01.01.2023 до 10.07.2023, який не був охоплений раніше поданими ним деклараціями, за визначеною Національним агентством формою.

Однак, в ході моніторингу публічної частини даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) з`ясовано, що всупереч встановленим абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимогам фінансового контролю, ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію з позначкою «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме о 20 год. 38 хв. 06.02.2024

При огляді публічної частини Реєстру також виявлено раніше подані ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 2017 по 2024 роки.

Вивченням послідовності дій ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 12.10.2023 по 07.02.2024 встановлено, що о 18 год. 09 хв. 13.01.2024 він вперше авторизувався у системі та 06.02.2024 подав декларацію при звільнені за період з 01.01.2023 по 10.07.2023. ОСОБА_1 протягом строку, відведеного для подачі декларації при звільнені не вживав жодних дій для своєчасного подання вказаної декларації.

Під час проведення перевірки і збору доказів, поважних причин для несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації при звільнені, не виявлено.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є 20 год. 38 хв. 06.02.2024, коли всупереч встановленим абз.1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимогам фінансового контролю ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію при звільнені.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке полягає у несвоєчасній подачі, а саме 06.02.2024 без поважних причин декларації при звільнені за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав.

Захисником адвокатом Чубаровим С.В. подано заперечення на протоколи про адміністративні правопорушення, в яких зазначено, що 03 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про захист інтересів суб`єктів податкової звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни». Беручи до уваги положення цього Закону, Національне агентство з питань запобігання корупції підготувало роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок). Відповідно до якого, подати Декларації (це стосується всіх видів декларацій, а також повідомлень про суттєві зміни в майновому стані та про відкриття валютного рахунку, якщо обов`язок з їх подання виник у декларанта у період дії воєнного стану) необхідно протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану.

Тобто станом час звільнення ОСОБА_1 з національної поліції, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, обов`язок подавати декларацію будь-якого виду був відсутній.

Відповідно до п. 2-7 ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20 вересня 2023 року № 3384-IX, який набув чинності 12.10.2023 року, встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на постійні обстріли території України, а саме технічної інфраструктури, як забезпечує електропостачання населення, ОСОБА_1 , згідно послідовності дій користувача з ЄДРД особи уповноваженої на виконання функцій держави наданої НАЗК заповнив декларацію, та підписав, однак відправити її не зміг з огляду на поважні причини, відсутність електропостачання. Вказане свідчить про відсутність умислу в діях декларанта. Фактичне подання декларації відбулося вже 06.02.2024 року.

31.05.2024 року начальником відділу запобігання корупції ГУНП в Одеській області на адресу НАЗК було направлено повідомлення про факт неподання або несвоєчасного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні.

Тобто про факт правопорушення пов`язаного з корупцією стало відомо 31.05.2024 року.

Матеріали перевірки для організації розгляду та прийняття рішення були направлені НАЗК до НП ДВБ ГУНП в Одеській області 29.05.2025 року.

Строк притягнення до адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення становить шість місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, згідно зі статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

День виявлення - це дата, коли відповідний орган або посадова особа отримали інформацію про вчинення правопорушення. Отже, днем виявлення правопорушення є 31.05.2024 року.

Зазначені обставини дають стороні захисту можливість звернутися до суду із клопотанням про закриття провадження, враховуючи обставину закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вина особи не встановлюється при закритті справи.

Уповноважена особа, складаючи протокол (що є завершальною стадією створення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а не днем виявлення правопорушення), не перевірила наявність чи відсутність поважних причин пропуску строку для подання декларації, обмежившись лише тим, що ОСОБА_1 , який неодноразово подавав декларації, знав як і коли потрібно їх подавати, враховуючи попередні вимоги закону, який зобов`язував подати декларації лише після закінчення військового стану.

В частині строків притягнення до відповідальності зазначаємо. З матеріалів справи вбачається, що уповноважена особа, яка складала протокол долучила до матеріалів справи лист голови комітету ВР України та роз`яснення НАЗК від 17.06.2025 року, в якому міститься посилання на лист Касаційного кримінального суду Верховного суду від 21.09.2021 року № 701/0/158-21, згідно якого днем виявлення правопорушення є день складання протоколу.

На противагу цим твердженням, захист бере до уваги позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладену в постанові від 28.02.2019 у справі № 149/2498/17 «Колегія суддів зазначає, що початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов`язувати з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід також вважати і день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення».

Висновки Верховного Суду, зроблені в конкретних справах, мають більше правове значення, ніж листи.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (ч. 1 ст. 247КУпАП).

У зв`язку з чим захисник просив закрити провадження, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

В судовому засіданні захисник підтримав вказані доводи та промив закрити провадження у справі.

Прокурор Сакара К.В. в судовому засіданні підтримала протоколи, та просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Крім того, прокурором Фуклєвим І.І. було надано відзив на заперечення захисника, в якому прокурор зазначив, що з доводами у запереченні не згоден, з огляду на таке.

Відповідно до положень чинного КУпАП, підставами для накладення адміністративного стягнення та притягнення особи до відповідальності є не можливість вчинення нею адміністративного правопорушення, а наявність даних про вчинення особою цього правопорушення.

У нормах КУпАП загалом відсутні формулювання щодо фактів «можливого вчинення правопорушення». Згідно з ч. 1 ст. 8 КУпАП, підлягає відповідальності особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. Відповідальність настає у разі, коли наявні відомості вказують не на можливість, а на достовірний факт вчинення протиправної, винної дії чи бездіяльності, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Стаття 254 КУпАП встановлює, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складається уповноваженими посадовими особами не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка саме вчинила правопорушення, а не могла його вчинити. Складання протоколу та застосування стягнення за наявності даних лише про факт можливого вчинення правопорушення, тобто за відсутності достовірних даних про його вчинення, призведе до необґрунтованого притягнення особи до відповідальності та порушення її конституційних прав.

Таким чином, днем виявлення правопорушення слід вважати день встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення, а не дату першого отримання відомостей про можливе вчинення правопорушення органом, уповноваженим на складання протоколу.

Відповідно до матеріалів справи, НП ДВБ ГУНП в Одеській області отримало матеріали перевірки від НАЗК 29.05.2025 року. На цю дату матеріали містили лише інформацію про факт подання декларацій після встановленого строку. Проте для складання протоколу та притягнення особи до відповідальності уповноважений орган зобов`язаний був встановити: статус особи як суб`єкта декларування (витребування кадрових документів, підтвердження дати звільнення); наявність або відсутність поважних причин несвоєчасного подання (з`ясування обставин); наявність вини особи (ознайомлення з обов`язками, відсутність об`єктивних перешкод); ідентифікацію конкретної особи, яка вчинила правопорушення. Лише після встановлення всіх зазначених елементів орган, уповноважений на складання протоколу, набуває достовірних даних про вчинення правопорушення, а не про можливість його вчинення.

У зв`язку з чим, прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, письмові заперечення, відзиви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 1 статті 65-1 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується наступними доказами:

-Повідомленнями національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 31.05.2024 року за №53/1304, №53/1305, № 53/1306;

-Витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 10.07.2023 року за №865 о/с по особовому складу;

-Роздруківкою послідовності дії користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , період: 12.10.2023-07.02.2024 року;

-Роздруківкою декларації поданої 06.02.2024 року о 20:38 год. при звільненні особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями) 01.01.2023 року 10.07.2023 року;

-Роздруківкою декларації поданої 02.02.2024 року о 19:26 год. щорічної, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) за 2022 рік;

-Роздруківкою декларації поданої 02.02.2024 року о 19:14 год. щорічної, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) за 2021 рік;

-Копією посадової інструкції.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до копії витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 27.05.2022 року №1010 о/с по особовому складу призначити полковника поліції ОСОБА_1 заступником начальника Одеського районного управління поліції №2 головного управління Національної поліції в Одеській області, за ініціативою поліцейського.

Відповідно до копії витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 10.07.2023 року за №865 о/с по особовому складу відповідно до Закону України «Про національну поліцію» звільнити зі служби в поліції за пунктом 7 (за сласним бажанням) частини першої статті 77 полковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, 10 липня 2023 року, установивши щомісячну премію за 22 доби невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за період з 01 січня 2023 року до дня звільнення.

Копією рапорту ОСОБА_2 на ім`я начальника Головного Управління Національної поліції в Одеській області полковнику поліції І. Жуку від 03.07.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 просив звільнити його зі служби в Національній поліції за а. 1 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) закону України «Про Національну поліцію».

Так, диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття правопорушення, пов`язаного з корупцією як діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом на якого поширюється дія Закону відповідно п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, та на нього поширюється дія цього Закону, і він є суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, і зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначених у ч.2 ст. 45 вказаного Закону.

12 жовтня 2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Пунктом 2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024 року.

ОСОБА_1 був зобов`язаний подати щорічні декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022 рік не пізніше 31.01.2024 року. Проте, будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення ч.1 ст. 45 Закону, подав щорічні декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021, 2022 рік, лише 02.02.2024 року.

Крім того ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період з 01.01.2023 року по 10.07.2023 рік не пізніше 31.01.2024 року. Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, припинивши 10.07.2023 року діяльність на посаді заступника начальника Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу 2 ч.2 ст. 45 Закону, подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період з 01.01.2023 року по 10.07.2023 рік, лише 06.02.2024 р. о 20:38 год.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на який поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021,2022 рік та щорічну декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період з 01.01.2023 року по 10.07.2023 рік, чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Отже всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини встановлені під час судового розгляду, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведеності їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується наявними в матеріалах справ письмовими доказами, а дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Щодо стосується наданого захисником Чубаровим С.В. запереченням в якому він просив закрити провадження про справі у зв`язку із закінченням передбаченого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення суд зазначає таке.

Відповідно до приписів ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою - шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається зі змісту ст.38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення у даному випадку є день виявлення адміністративного правопорушення.

Правопорушення, яке передбачено диспозицією ч.1 ст. 172-6 КУпАП є триваючим.

Триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Як слідує з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 по справі №487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Як зазначає у свої запереченнях захисник, 31.05.2024 року начальником відділу запобігання корупції ГУНП в Одеській області на адресу НАЗК було направлено повідомлення про факт неподання або несвоєчасного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні. Тобто про факт правопорушення пов`язаного з корупцією стало відомо 31.05.2024 року. Матеріали перевірки для організації розгляду та прийняття рішення були направлені НАЗК до НП ДВБ ГУНП в Одеській області 29.05.2025 року. День виявлення це дата коли відповідний орган або посадова особа отримали інформацію про вчинення правопорушення. Отже, днем виявлення правопорушення є 31.05.2024 року.

Суд не погоджується з таким твердженням захисника, оскільки певна інформація про обставини та факти адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути відома будь-якій особі (наприклад, безпосередньому керівнику, викривачу, працівнику правоохоронного органу). Встановлення і навіть документування ними такої інформації не може вважатися встановленням факту адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки такі особи не наділені правом робити висновок про наявність або відсутність правопорушення, пов`язаного з корупцією. Вони лише інформують про певні факти компетентні органи, надають документи, що підтверджують факт вчинення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вказаного правопорушення.

Виявити правопорушення, пов`язане з корупцією, означає установити наявність підстави адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Право та обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо).

Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. При цьому відповідно до статті 254 КУпАП здійснює це невідкладно - не пізніше 24 годин з моменту фактичного встановлення всіх необхідних ознак такого правопорушення, а отже моментом виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, слід вважати день складання протоколу про таке правопорушення уповноваженою посадовою особою.

Вказана позиція викладена у листі Голови Верховного Суду від 09.04.2021 року за вих. №1089/0/2-21.

Отже, суд вважає, що датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, є момент з`ясування всіх необхідних даних, який збігається з моментом складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки лише після отримання таких даних можливо встановити всі необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення, а тому строк обчислення притягнення особи до адміністративної відповідальності, слід відраховувати з дня складання протоколів, а саме з 22.09.2025 року, тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП не спливли, внаслідок чого відсутні передбачені п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підстави для закриття провадження у справі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що факт вчинення правопорушення доведено, в судовому засіданні підтверджено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин, що мали місце під час вчинення адміністративного правопорушення та після такого не встановлено.

При накладенні стягнення правопорушнику ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення та ступень вини порушника, його особу, матеріальний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП України з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Враховуючи вище викладене, на підставі ст.62 Конституції України, керуючись ст.ст. 9, 11, 21, 33-35, 40-1, 172-6, 221, 289, 384 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті із застосуванням вимог ч.2 ст. 36 КУпАП призначити йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Шаньшина