Справа № 953/9303/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова судді Глос М. Л., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

28.08.2025 року о 18 год. 14 хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271А керував автомобілем MITSUBISHI LANCER, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами у зв`язку з позбавленим цього права у порядку застосування адміністративного стягнення. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України (далі Правила) і вчинив аналогічне правопорушення повторно протягом року.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 викликався до суду в установленому законом порядку з завчасним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи. Однак у судове засідання правопорушник не з`явився, причини його неприбуття суду невідомі. За таких обставин згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи.

Факт і обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому проступку задокументовано протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 436943 від 28.08.2025 року і рапортом інспектора патрульної поліції Левандовського Є. С. від 28.08.2025 року (а. с. 1, 4, 10).

Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами підтверджено постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08.06.2023 року у справі № 641/2163/23 про накладення на нього відповідного адміністративного стягнення на строк 10 (десять) років (а. с. 8, 9).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.1 «а» Правил, які зобов`язують водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Повторність вчинення аналогічного правопорушення підтверджується відповідною довідкою поліцейського, постановою від 19.04.2025 р. серії ЕНА № 4539049 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень, яка набрала законної сили (а. с. 67).

Виходячи з наведеного суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , котрий повторно протягом року керував транспортним засобом за відсутності відповідного спеціального права і будучи позбавленим його у порядку застосування адміністративного стягнення, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року акцентував увагу на тому, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів несе потенційні ризики спричинення серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого проступком, який є серйозним правопорушенням правил безпеки дорожнього руху, і дані про особу ОСОБА_1 , котрий раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП.

Наведених у ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, у справі не встановлено.

Повторне протягом року вчинення ОСОБА_1 однорідного правопорушення, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню, суд не оцінює відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП, оскільки така обставина відображена у правовій кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 126 цього Кодексу, а тому не може повторно враховуватися ще і як така, що обтяжує адміністративну відповідальність. Інших обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, передбачених ст. 35 КУпАП, суд у справі не встановив.

Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, безальтернативно визначеному законодавцем у санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк у середніх межах відповідної санкції.

Стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, не може бути застосовано щодо ОСОБА_1 , оскільки автомобіль MITSUBISHI LANCER, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності іншій особі ОСОБА_2 . За таких обставин вилучення його у законного власника особи, питання про юридичну відповідальність якої у даній справі не вирішується, становило б порушення права людини на мирне володіння своїм майном (приватною власністю), гарантованого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 41 Конституції України.?

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Строки накладення стягнення обчислюються в загальному порядку. Не відбута частина стягнення за попередньою постановою підлягає приєднанню до нового стягнення повністю або частково.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 126, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років без вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП шляхом часткового приєднання невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою від 08.06.2023 року по справі № 641/2163/23, ОСТАТОЧНО застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 , штрафу у розмірі 40 800 грн., у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, з нього підлягає стягненню на користь держави подвійний розмір штрафу у сумі 81 600 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос