П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К..К., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про порушення митних правил, які надійшли з Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директор ТОВ "Капонір-Групп" (01054, м.Київ, вул. Олеся Гончара, 57-Б, Україна, ), проживає АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Старокиївським РУГУ МВС України в м. Києві 27.06.1995 р. Код ІПН НОМЕР_2 ,-

за ч.1 ст. 485 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2025 року в зоні митного контролю митного поста "Ужгород - автомобільний" Закарпатської митниці декларантом ОСОБА_2 , до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці шляхом електронного декларування була подана митна декларація типу ІМ40 АА № 25UA83U0 та документи, а саме: рахунок-фактура № MAA036 від 11.09.2025, CMR № 0001520 від 11.09.2025. По вищевказаній митній декларації зокрема задекларовано товар № 1 «GABION GL 8Х10 D27 2X1X1 K1(Габіони) - 40шт., GABION GL 8Х10 D27 2X1X0,5 K1 (Габіони) - 16шт., виробник - Maccaferri Manufacturing Europe s.r.o., торгівельна марка Maccaferri, країна виробництва -SK, та заявлено в гр.33 МД код товару за УКТЗЕД . Митна вартість (гр. 45 МД) заявлена декларантом складає 91540.17 грн., та відповідно до гр.47 МД нараховані до сплати митні платежі та податки у сумі 18308.03 грн. (в т.ч. мито (ставка 0%) 0,0 грн.,) ПДВ (ставка 20%) 18308.03 грн.).

15.09.2025 року Закарпатською митницею Держмитслужби винесено рішення щодо класифікації товарів №25UA1-KT, згідно якого на вказаний товар встановлено код за УКТЗЕД по якому ставка мита становить 5% та встановлено, що задекларований товар фактично є «Габіони, що являють собою корзини, виготовлені зі сталевого дроту з покриттям зі сплаву цинку та алюмінію: GABION GL 8X10 D27 2X1X1 K1 - 40 шт., GABION GL 8X10 D27 2X1X0,5 K1 -16 шт.

У своєму поясненні декларант ОСОБА_2 вказав, що при визначені коду товару щодо 1 товару керувався описом виробника.

Згідно листа управління контролю та адміністрування митних платежів від 15.09.2025 №15-02/15-04/18673 різниця між митними платежами, які підлягають сплаті при випуску товару для вільного обігу на митний території України згідно рішення щодо класифікації товару від 15.09.2025 №25UA1-КТ та митними платежами, заявленими згідно поданої митній декларації від 13.09.2025 ІМ40 АА № 25UA83U0 становить 5492,41 грн. (ввізне мито 4577,00 грн., ПДВ 915,41 грн). Сума недоборів складає 5492,41 грн.

Отже, суму необхідних до сплати митних платежів та податків за митною декларацією ІМ40 АА № 25UA83U0 від 13.09.25 р., декларантом ОСОБА_2 було зменшено на 5492,41 грн. (в т.ч. ввізне мито 4577,00 грн., ПДВ 915,41 грн).

Відповідно до вимог п.4 ст.69 МК України «У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товар», а відповідно до п. 7 цієї ж статті «Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковим».

Статтею 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант та митний представник несуть відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Митного кодексу України декларантом має право виступати:

1) особа, яка самостійно здійснює декларування у власних інтересах та від власного імені (утримувач митного режиму);

2) особа, в інтересах та від імені якої здійснюється декларування (утримувач митного режиму в разі прямого представництва);

3) особа, яка здійснює декларування в інтересах іншої особи (утримувача митного режиму), але від власного імені (непрямий митний представник).

Згідно з п.1-5 ч.1 ст. 266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу митного органу забезпечити пред`явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей ;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України , сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу ;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи .

У разі декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення утримувачем митного режиму від власного імені або його прямим митним представником передбачену цим Кодексом відповідальність за невиконання обов`язків декларанта, передбачених частиною першою статті 266 МКУ, несе утримувач митного режиму (частина четверта статті 266 МКУ).

Враховуючи вищевикладене, відповідальність згідно частини четвертої статті 266 МКУ несе підприємство ТОВ "Капонір-Групп" (утримувач митного режиму) в особі його керівника - ОСОБА_1 .

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статтею 485 Митного кодексу України.

Особа відносно якої запроваджено протокол ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

17.11.2025 року від представника особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 Терновий Р.Ю. надішли додаткові пояснення у справі, згідно яких зазначено, що ОСОБА_1 зазначеного протоколу не отримував, пояснення не писав та й під час складання протоколу перебував в Києві, а не на митниці.

Вказує, що ОСОБА_1 не погоджується із порушенням статті 485 Митного Кодексу України .

Зазначає, що згідно з технічним листом від 23.01.2025 до вищевказаних габіонів торгівельної марки Maccaferri, шнурувальний дріт Maccaferri, з якого сплетені габіони, має покриття Galmac (cплав 95% цинку та 5% аліміню), про що також зазначено в митній декларації. Вказує, що оцинковане покриття є важливою родовою ознакою для визначення коду за УКТЗЕД, на що не було звернету увагу контролюючим органом. Посилання на зазначене покриття міститься в УКТЗЕД - оцинкований, на відміну від УКТЗЕД - інші вироби з чорних металів. В даному випадку оцинковка товару з чорного металу відрізняє його від неоцинкованого товару тим, що має протиржавіючі властивості.

Вважає, що ТОВ Капонір-Групп вірно зазначило код за УКТЗЕД до ввезеного товару, а саме "Gabion GL 8X10 D27 2x1x1 K1 (Габіони) - 40 шт., Gabion GL 8X10 D27 2x1x0,5 K1 (Габіони) - 16 шт., виробник Maccaferri Manufacturing Europe s.r.o., торгівельна марка - Maccaferri, країна виробництва - SК, є правильно визначеним, а порушення митного законодавства ТОВ Капонір-Групп - відсутне.

Будь-яких відомостей щодо вчинення ОСОБА_1 незаконних дій, спрямованих на порушення митних правил, не має. Митним органом не доведено, що при заповненні митної декларації у ОСОБА_1 був наявний умисел на вчинення дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів. За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутня як об`єктивна так і суб`єктивна сторона правопорушення, а відтак і склад правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України

18.12.2025 року представник особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 Терновий Р.Ю. подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просив врахувати подані ними письмові пояснення.

Враховуючи наведене, суддя вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби в судовому засіданні підтримав обставини викладені в протоколі і просив притягнути гр. України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 485 МК України та застосувати відносно останнього санкцію вищевказаної статті.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби, який підтримав наведені в протоколі факти, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або з необережності) дія або бездіяльність, що посягає на державний чи громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачена адміністративна відповідальність.

Під адміністративним правопорушенням, як підставою адміністративної відповідальності розуміється винне протиправне діяння, яке посягає на встановлені правом і забезпечені адміністративно-правовими санкціями правила поведінки громадян і посадових осіб в сфері державного управління.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

У відповідності до ч.2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до п.43 ч.1 ст. 4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Диспозиція ч.1 ст.485 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у заявленні в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає, зокрема, у наданні з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру митному органу неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості. Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів), тобто декларант або уповноважена ним особа на момент подачі декларації повинен усвідомлювати факт надання документів, що містять неправдиві відомості та умисно бажати, щоб відповідні документи вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Наведене підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.01.2022 у справі №725/3788/16-а, згідно якої склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст.485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

У частинах 1 та 7 ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) назва країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів;

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант та митний представник несуть відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Митного кодексу України екларантом має право виступати: 1) особа, яка самостійно здійснює декларування у власних інтересах та від власного імені (утримувач митного режиму); 2) особа, в інтересах та від імені якої здійснюється декларування (утримувач митного режиму в разі прямого представництва); 3) особа, яка здійснює декларування в інтересах іншої особи (утримувача митного режиму), але від власного імені (непрямий митний представник).

Згідно з п.1-5 ч.1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу забезпечити пред`явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно з ч.4 ст. 266 Митного кодексу України у разі декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення утримувачем митного режиму від власного імені або його прямим митним представником передбачену цим Кодексом відповідальність за невиконання обов`язків декларанта, передбачених частиною першою цієї статті, несе утримувач митного режиму.

Враховуючи вищевикладене, відповідальність згідно частини четвертої статті 266 МКУ несе підприємство ТОВ "Капонір-Групп" (утримувач митного режиму) в особі його керівника - ОСОБА_1 .

Як встановлено судом, з рішення ДМС України щодо класифікації товарів №25UA1-КТ вбачається, що товар № 1 -1. Габіони, що являють собою корзини, виготовлені зі сталевого дроту з покриттям зі сплаву цинку та алюмінію: GABION GL 8Х10 D27 2X1X1 K1 - 40шт., GABION GL 8Х10 D27 2X1X0,5 K1 - 16шт належать до коду УКТ ЗЕД .

Відповідно до положень частин першої - четвертої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант зобов`язаний надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта, висновком правовласника про наявність або відсутність порушення прав інтелектуальної власності; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами, транспортними засобами комерційного призначення - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Матеріалами справи встановлено наявність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 у зв`язку з неправомірним зменшенням розміру митних платежів на суму 5492,41 грн. (в т.ч. ввізне мито 4577,00 грн., ПДВ 915,41 грн).

Аналізуючи викладене, cуд приходить до висновку, що вина гр. України ОСОБА_1 в скоєнні порушення митних правил підтверджується даними протоколу про порушення митних правил №0660/UA305000/2025 від 15.09.2025 року, даними митної декларації ІМ40АА25UA83U0, даними рішення ДМС України щодо класифікації товарів №25UA1-КТ, письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Аналізуючі зазначені докази, суд приходить до висновку, що такі указують на наявність у діях гр. України ОСОБА_1 як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбачених ч.1ст.485 МК України.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що гр. України ОСОБА_1 своїми діями скоїв порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.485МК України, а саме дії, що призвели до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 5492,41 грн. (в т.ч. ввізне мито 4577,00 грн., ПДВ 915,41 грн). При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст.23,33 КУпАП, приходить до висновку, що на гр. України ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 485 ч. 1 МК України, у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення.

Згідно положень ч.5 ст.283КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з гр. України ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.485,522,527,528,529 МК України, ст.ст.40-1,283-285,287-290,303 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в порушенні митних правил за ч.1 ст. 485 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 2746,20 грн. (дві тисячі сімсот сорок шість гривень 20 коп.).

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца