Справа № 405/7782/25
провадження № 3/405/2082/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 м. Кропивницький

Суддя Подільського районного суду м. Кропивницького Юр`єва К.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ГУ ДПС у Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який працює директором ПП «КАБЕКСЛАЙН» та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення №2731/12/11-28-07-02 від 10.12.2025, вбачається, що ОСОБА_1 порушив порядок ведення податкового обліку в частині внесення недостовірних даних до декларації з ТДВ за листопад, грудень 2019, березень, червень, серпень, листопад, грудень 2020, січень, лютий, березень, травень 2021, серпень 2022 та декларація з податку на прибуток за 2019, 2020, 2021 роки, які підписані посадою особою ПП «КАБЕКСЛАЙН» ОСОБА_1 , через невиконання ним службових обов`язків, в результаті чого було порушено п. 44.1 ст.44, п.п. 134.1.1., п.п.134.1 ст. 134 ПКУ, занижено податок на прибуток на загальну суму 3399000 грн та порушено п.п. 44.1 ст. 44, п.п.198.1, п.п. 198.2. п.п.198.3., п.п.198.6 ст. 198 ПК, занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 972 840 грн. та завишено від`єми значення ПДА на суму 974 387 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте від його захисника адвоката Шаталова А.Ф. до суду надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд без нього та його довірителя ОСОБА_1 , вказав що протокол складено Головним управлінням ДРС у Кіровоградській області за результатом проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань контролю за дотриманням вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «ПРОФСИСТЕМБУД» за листопад та грудень 2019 року, ТОВ «БРОДБЕНТ» за грудень 2019 року, ТОВ «АДОГА УНІВЕРС» за березень 2020 року, ПП «ПРОМБУД ЦЕНТР» за червень та липень 2020 року, ТОВ «ЕКО СТРОЙІНФОРМ» за листопад та грудень 2020 року, ПІ «ЗАХІД ГОСПТОРГ» за січень та лютий 2021 року, ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ ПРЕМОР» за березень 2021 року, ТОВ «АНТИКО РОССО» за травень 2021 року, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КЛЕМПОСТАВ» за серпень 2021 року показників декларацій з податку на додану вартість за листопад, грудень 2019, березень, червень, серпень, листопад, грудень 2020, січень, лютий, березень, травень 2021, серпень 2022 року та правильність нарахування податку на прибуток при відображенні обсягів зазначених взаємовідносин в деклараціях з податку на прибуток за 2019, 2020 та 2021 роки.

За результатами перевірки складено акт №2731/12/11-28-07-02 від 10.12.2025. ПП «КАБЕКСЛАЙН» з висновками Акту не погоджується, однак у зв`язку із тим, що Акт документальної перевірки не підлягає адміністративному та/або судовому оскарженню, Підприємство очікує на надходження податкових повідомлень рішень.

Акт вручено 10.12.2025 у день його складання.

Станом на поточну дату податкові повідомлення рішення не винесені та платнику податків не вручені, а тому у ПП «КАБЕКСЛАЙН» фактично відсутні зобов`язання перед бюджетом, за результатами проведеної перевірки.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Шаталов А.Ф. посилаючись на норми п.п. 56.1. ст. 56, п.п. 56.2. ст. 56, п. 56.15. ст. 56, п.п. 56.18 ст. 56, абз.2 п.п. 86.7.5., п.п. 86.7 ст. 86 ПКУ зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки не є доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КупАП, оскільки до закінчення процедури адміністративного та/або судового оскарження факт порушення порядку ведення податкового обліку не є встановленим, відповідні твердження контролюючого органу, що містяться в акті перевірки відображають лише позицію однієї із сторін спору контролюючого органу, і не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , як посадової особи директора ПП «КАБЕКСЛАЙН» вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку, відповідно і не може бути підставою для притягнення для відповідальності. Таким чином, акт перевірки не може сам по собі слугувати достатнім доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 163-1 КупАП.

Крім того, звернув увагу суду на закінчення строків накладення адміністративного стягнення, оскільки актом документальної перевірки встановлено порушення норм податкового законодавства України за період з 01.11.2019 по 31.08.2022.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України, презумпції невинності.

Постанова судді згідно ст.283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Диспозицією ч.1ст.163-1КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ґрунтується на акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 10.12.2025 №20176/11-28-07-02/38095345, інші докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Відповідно до змісту п.86.1. ст.86 Податкового кодексу України (надалі ПК України) результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі, зокрема, акта, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Згідно п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України у випадку якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку.

Пунктом 58.1. статті 58 ПК України визначено, що у випадку, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Статтями 55-56 ПК України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом (п. 56.4 ст. 56 ПК України).

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ст. 56 ПК України).

Із аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V ПК України, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

В матеріалах відсутні відомості про винесення контролюючим органом повідомлення-рішення на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки від 10.12.2025 №20176/11-28-07-02/38095345.

Акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Отже, єдиною правовою підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП є наявність на момент складення такого узгодженого грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Не прийняття податкового повідомлення-рішення із визначенням контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.

Складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП, на підставі самого тільки акту документальної позапланової виїзної перевірки, є передчасним.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказані вище обставини вказують на відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП, а тому, провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 38, 163-1, 247, 283-291 КУПАП, суд -

постановив:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Катерина Сергіївна Юр`єва