Номер провадження: 33/813/2126/25
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

представника митниці Ревенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Берназ Вікторії Петрівни в інтересах Одеської митниці на постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 28 серпня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст протоколу про порушення митних правил

За протоколом про порушення митних правил №0934/50000/24 від 18.09.2024 громадянка України ОСОБА_1 27.03.2022 перемістила через митний кордон України товар «медичні вироби, лікарські засоби у кількості 1839 шт., вагою 250 кг, лікарські засоби у кількості 40 шт., вагою 200 кг», у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу, як підставу для його переміщення, декларацію №500380/2022/0079 про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 27.03.2022, яка містить неправдиві відомості щодо отримувача товару Національний військово-медичний клінічний центр «ГВКГ». Факт отримання окремих товарів вказаної допомоги Національним військово медичним клінічним центром «ГВКГ» не підтверджено, у зв`язку з чим митницею складено протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Постановою Хаджибейського районного суду м.Одеси (з урахуванням положень Закону України від 26.02.2025 № 4273-IX помилково зазначено назву суду як «Малиновський районний суд м.Одеси») від 28.08.2025 провадження по справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги та заперечення на неї

В апеляційній скарзі представник митниці ставить питання про скасування постанови Хаджибейського районного суду м.Одеси від 28.08.2025 та просить визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості товарів, що становить 256 178 грн. з конфіскацією цих товарів.

В обґрунтування скарги представник посилається на винесення постанови всупереч вимог ст.245 КУпАП, ст.486 МК України щодо повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, а також без належного урахування характеру вчиненого правопорушення. Зазначено, що матеріалами справи підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Звернута увага, що під час здійснення провадження по справі не надано документів, що належним чином підтверджують приймання гуманітарної допомоги, а саме: акт приймання-передачі, акт приймання на облік тощо. Наявні в матеріалах справи листи начальника Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» від 05.02.2025 та від 09.05.2025 не є належними та допустимими доказами у справі.

В письмових запереченнях захисник Мурадян І.О. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 28.08.2025 без змін. Зазначила, що листи начальника Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» є належним доказом у справі, з огляду на положення ч.1 ст.252 КУпАП, та підтверджують, що майно, зазначене у Додатку 1, дійсно було доставлене та розвантажене на території вказаного центру. Крім того, до декларації додано копію акту, за яким товар, загальною вагою 450 кг, направлений саме на адресу вказаного центру на пункті пропуску, а протоколом від 23.03.2022 підтверджується факт приймання-передачі від ОСОБА_2 до Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» (вказаний протокол скріплений печатками та підписами уповноважених осіб). Посилання апелянта на постанову КМУ від 05.03.2022 №174 є недоречним, оскільки відправником товару є нерезидент. Митницею не доведено вчинення ОСОБА_1 будь-яких умисних дій щодо переміщення товарів з поданням документів, що містять неправдиві відомості або з метою перемістити через митний кордон України товар в умовах воєнного стану без оподаткування та застосування засобів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю шляхом подання декларації, яка містить неправдиві відомості щодо отримувача товару.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник митниці підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги. Особа, яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 та в її інтересах захисник Марадян І.О. в судове засідання, будучі належним чином повідомленими, не з`явились; від захисника Мурадян І.О. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони захисту, що з огляду на положення ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника митниці, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Фактичні обставини за протоколом про порушення митних правил

З протоколу про порушення митних правил №0934/50000/24 від 18.09.2024 вбачається, що 28.06.2024 до Одеської митниці надійшов лист Держмитслужби України від 27.06.2024 №20/20-02-01/7/652 (вх. Одеської митниці № 17984/4), яким надано лист Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 21.06.2024 №220/9/1651 з інформацією про не підтвердження отримання окремих товарів гуманітарної допомоги, а саме «медичні вироби, лікарські засоби у кількості 1839 шт., вагою 250 кг, лікарські засоби у кількості 40 шт., вагою 200 кг».

Листом Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 21.06.2024 №220/9/1651 зазначено, що гуманітарна допомога «медичні вироби, лікарські засоби у кількості 1839 шт., вагою 250 кг, лікарські засоби у кількості 40 шт., вагою 200 кг», яка перетнула митний кордон України, не була отримана Національним військово медичним клінічним центром «ГВКГ».

Під час проведення перевірки митницею встановлено, що 27.03.2022 через пункт пропуску «Рені - Джюрджюлешть» митного поста «Рені» Одеської митниці з метою переміщення вищевказаного товару через митний кордон України в якості гуманітарної допомоги громадянкою України ОСОБА_1 було подано до митного оформлення:

- декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, від 27.03.2022 №UA500380/2022/0079, з зазначенням в розділі 6 «Отримувач» - Національний військово медичний клінічний центр «ГВКГ» ();

- лист Міністерства оборони України від 13.03.2022,

- лист ОСОБА_2 (Р.Болгарія, м.Пловдив, пл.Стефан Стамболов №1) від 23.03.2022.

Вищезазначений товар переміщувався на транспортному засобі марки «DAF», державний номерний знак « НОМЕР_1 / НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком 1 без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 ст.287 МК України визначено, що при ввезенні (пересиланні) на митну територію України товари, визначені відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу» Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України як гуманітарна допомога, звільняються від оподаткування ввізним митом.

За встановлених обставин, митниця дійшла висновку, що громадянка України ОСОБА_1 перемістила через митний кордон України товар «медичні вироби, лікарські засоби у кількості 1839 шт., вагою 250 кг, лікарські засоби у кількості 40 шт., вагою 200 кг», у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу, як підставу для його переміщення, декларацію №500380/2022/0079 про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 27.03.2022, яка містить неправдиві відомості щодо отримувача товару Національний військово медичний клінічний центр «ГВКГ». У зв`язку з чим, Одеською митницею відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил митних №0934/50000/24 від 18.09.2024 за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Вказаний протокол складено у відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Мотиви апеляційного суду

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Згідно зі ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст.508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

У даній справі ОСОБА_1 ставиться в провину те, що вона в якості підстави для переміщення через митний кордон України гуманітарної допомоги у вигляді медичних виробів та лікарських засобів на адресу Національного військово медичного клінічного центру «ГВКГ», надала митному органу документи (МД про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 27.03.2022 №500380/2022/0079), які містять неправдиві дані стосовно отримувача товару.

За даним фактом 18.09.2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 0934/50000/24 про порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України.

За диспозицією ч.1 ст.483 МК України відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.483 МК України, склад цього правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом, зокрема надання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо одержувача. Тобто розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку, тобто вказане правопорушення є навмисним.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005).

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» за №8 від 03.06.2005).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану», яка діяла на час ввезення транспортного засобу на митну територію України, передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Варто зазначити, що з 24.02.2022 Указом Президента України в Україні введено воєнний стан. З огляду на те, що обставини мали місце у березні 2022 року, тобто в запеклих умовах воєнного стану, зумовленого військовою агресією російської федерації проти України, а Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» є військово-медичним закладом у м.Києві, в якому лікуються зокрема військовослужбовці та цивільне населення, тому з метою надання термінової медичної допомоги існувала нагальна потреба у медичних виробах та лікарських засобах. Вказана потреба підтверджується зокрема листом начальника Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 13.03.2022, копія якого надана декларантом митниці (а.с.13-14).

Судом встановлено, що 27.03.2022 через пункт пропуску «Рені-Джюрджюлешть» митного поста Рені Одеської митниці з метою переміщення через митний кордон України товару «медичні вироби, лікарські засоби у кількості 1839 шт., вагою 250 кг, лікарські засоби у кількості 40 шт., вагою 200 кг» в якості гуманітарної допомоги ОСОБА_1 було подано до митного оформлення декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, від 27.03.2022 №UA500380/2022/0079, із зазначенням:

-в розділі 5 «Відправник» - Община Пловдив;

- в розділі 6 «Отримувач» - Національний військово-медичний клінічний центр «ГВКГ».

Після здійснення митних процедур, вказана гуманітарна допомога була пропущена на територію України.

У подальшому, листом Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 21.06.2024 №220/9/1651 Держмитслужбу України поінформовано, що гуманітарна допомога (лікарські засоби та медичні вироби, загальною вагою 450 кг, що перетнули митний кордон 27.03.2022 за митною декларацією №500380/2022/0079, не була отримана Національним військово медичним клінічним центром «ГВКГ» (а.с.6-10).

На адвокатський запит та запит суду начальником Національного військово-медичного клінічного центру «ГВКГ» надано відповіді, що медичне майно, зазначене у документі під назвою «Приложение 1 - медикаменти Приемо-Предавателен протокол» від 23.03.2022, дійсно було доставлене та розвантажене на території Національного військово медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь». У зв`язку з інтенсивними бойовими діями в безпосередній близькості до м.Києва та активним перегрупуванням противника для подальшого наступу на столицю, першочерговим завданням підрозділів медичного постачання було оперативне, безперебійне та якісне забезпечення Сил Оборони України не обхідними медичними засобами. З огляду на критичну ситуацію, медичне майно було передане військовим частинам ОСОБА_4 без оформлення прибуткових документів і в деяких випадках видаткових (а.с.75,86).

Слід зазначити, що митниця зверталась до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» листом від 15.07.2024 з метою отримання інформації про факт надходження вказаної гуманітарної допомоги, але суду не надано відповіді на вказаний запит (а.с.21).

Крім того, стороною захисту надано суду документ під назвою «Приемо-Предавателен протокол» від 23.03.2022, за яким ОСОБА_2 передала, а Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» 29.03.2022 прийняв медикаменти відповідно до переліку, визначеному у додатку 1 (41 найменування, 250 кг) та додатку 2 (2 найменування, 200 кг). Вказаний акт підписаний уповноваженими особами (від НВМКЦ «ГВКГ» - ОСОБА_5 ), підписи яких скріплені печатками.

Даних, що вказаний протокол прийому-передачі має ознаки підроблення чи містять недостовірні відомості, матеріали справи не містять, а тому існує об`єктивна презумпція щодо легітимності наданих стороною захисту доказів.

Відтак, матеріалами справи підтверджено факт отримання Національним військово-медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь» товару, що був ввезений на митну територію України в якості гуманітарної допомоги за декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, від 27.03.2022 №UA500380/2022/0079.

Подальше нездійснення Національним військово-медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь» належного обліку гуманітарної допомоги не може ставитись в провину особі, яка здійснювала декларування товару з метою пропуску його на митну територію України, оскільки обов`язок ведення належного обліку та відповідальність за його неналежне здійснення лежать на отримувачі гуманітарної допомоги, а не на особі, яка лише декларує товар для пропуску на митну територію України. Декларант виконує процедуру митного оформлення згідно з поданими документами, тоді як саме отримувач зобов`язаний забезпечити належний облік та цільове використання допомоги після її отримання.

З урахуванням наведеного апеляційний суд оцінює критично доводи апеляційної скарги про ненадання документів, що належним чином підтверджують приймання гуманітарної допомоги (акту приймання-передачі, акту приймання на облік тощо).

Отже, судом встановлено, що гуманітарна допомога «медичні вироби, лікарські засоби у кількості 1839 шт., вагою 250 кг, лікарські засоби у кількості 40 шт., вагою 200 кг» була отримана Національним військово медичним клінічним центром «Головний військовий клінічний госпіталь», але в наслідок зазначених у відповіді медичного закладу обставин не була належним чином облікована.

Митницею не спростовано належними та допустимими доказами факт отримання вказаною гуманітарної допомоги отримувачем, зазначеним у декларації.

За наявності інформації про передачу гуманітарної допомоги одержувачу за належністю митницею безпідставно складено протокол.

З урахуванням наведеного, місцевий суд, аналізуючи наявні в матеріалах справи документи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 умисно подала митному органу недостовірні відомості щодо отримувача товару суду не надано. Не здобуто таких і під час апеляційного розгляду справи.

Слід зазначити, що в сенсі положень ст.8 МК України одним із основних принципів здійснення митної справи є законність та презумпція невинуватості. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд констатує, що в даній справі митним органом не було доведено поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є законною та обґрунтованою.

Будь-яких переконливих та обґрунтованих доводів, які б поза розумним сумнівом доводили, що ОСОБА_1 вчинила порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, апеляційна скарга не містить.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Відповідно до положень п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Берназ Вікторії Петрівни в інтересах Одеської митниці - залишити без задоволення.

Постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 28 серпня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Артеменко