Справа № 487/8946/25
Провадження № 3/487/1894/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Стаханова, Луганської області, громадянку України, РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (дачний кооператив «Вчитель»), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , є пенсіонером, має на утриманні дитину з інвалідністю,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2025 року о 21:00 за місцем мешкання: АДРЕСА_1 (дачний кооператив «Вчитель»), ОСОБА_1 ухилялась від належного виконання батьківських обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 8 та ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» щодо забезпечення належних умов проживання своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечила дитині безпечні умови проживання та штучно створила незадовільні умови проживання, в результаті чого у будинку брудна плита для приготування їжі, павутиння на стінах, неприємний запах, у дитячій кімнаті безлад, розкидані речі та шматки їжі, через що у будинку антисанітарні умови, внаслідок чого дитина проживає у несприятливих умовах.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину визнала, пояснила, що вже виправилась. Повідомила, що самостійно виховує дитину з інвалідністю ОСОБА_2 . Вона перебувала з дитиною в лікарні на лікуванні та після завершення лікування їй не дозволили забрати дитину додому, поки вона не створить їй належні умови. На даний час вона вже забрала дитину з дозволу служби у справах дітей. Запевняла, що подібного більше не повториться.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №724983 від 06.11.2025, поясненням ОСОБА_1 , фототаблицею.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, відношення до вчиненого проступку та приходить до переконання, що для досягнення мети адміністративного стягнення необхідною та достатньою мірою відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП є попередження, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення виплачується особа, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлено законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Оскільки ОСОБА_1 є законним представником Савастру Дарії-Марії, яка є дитиною з інвалідністю, то вона звільнена від сплати судового збору у цій справі, а тому суд не стягує з неї судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 221, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення постанови.

СУДДЯ: З.М. СУХАРЕВИЧ