ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 р. Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Марганець, громадянки України,

проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,-

за ч. 2 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД №868350 від 23.11.2025 року, складеного ДОП СП ВП №1 Нікопольського РУП ст. л-нтом поліції Колімбетовим Є.В., 23.11.2025 року о 15.40 год. в м. Марганець, вул. Лермонтова, р-н ринку «Юавлейний» в торговому павільйоні гр. ОСОБА_1 , з метою отримання прибутку здійснювала торгівлю тютюновими виробами без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, чим порушила вимоги ст. 3,19 Господарського Кодексу України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та дату розгляду справи по суті повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Заяв чи клопотань від неї не надходило. Про причини неявки не повідомила.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

У відповідності до ст. 268 КУпАП присутність правопорушника під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою за умови належного сповіщення останнього про день, час та місце проведення судового засідання.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 2 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення, або пов`язані з отриманням доходу у великих розмірах.

Отже, безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок ліцензування окремих видів підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Стаття 14.1.36 Податкового кодексу України передбачає, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Приймаючи до уваги правову природу поняття та його законодавче визначення господарською діяльністю у розумінні статті 164 КУпАП слід вважати будь-яку діяльність особи, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, яка носить регулярний характер.

Отже, складовою частиною адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП, є систематичний характер дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності, однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо систематичності дій з продажу з метою отримання прибутку.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 164 КУпАП.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що вона не являється суб`єктом господарювання, ніяку господарську діяльність не здійснювала. У торгівельному кіоску, розташованому на ринку «Ювілейний» по вул. Лермонтова в м. Марганці, підробляє продавцем.

Фотознімки на яких зображені частина кіоску та цигарки, не несуть доказової бази здійснення господарської діяльності.

Поряд з цим, фабула, складена особою уповноваженою на складання протоколу, не містить відомостей, що вказане діяння вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Крім того, ст. 3 Господарського кодексу України має 7 частин, ст. 19 має 8 частин, не зазначення конкретної частини статті, яка порушена особою є неприпустимим, в цьому випадку норма, яка була порушена є не наведеною.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП, не розкривають суть цього адміністративного правопорушення, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 164 КУпАП закриттю, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд також погоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.33-35, ч. 2 ст. 164 , ч. 1 ст.247,268,279,280,283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 164 КУпАП, на підставі п. 1ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, особою, щодо якої її винесено. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: О. С. Янжула