Справа № 359/8203/25
Провадження № 3/359/3595/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В ., розглянувши за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності його захисника адвоката Цьоми Р.А., адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

04.07.2025 року о 22 год. 50 хв. в с. Гора, дорога АД МОЗ Київ-Харків 30 км 900 м., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Land Rover Range Rover » д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому у законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат особи, яка притягується до відповідальності повідомив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані сп`яніння, просив закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому зазначив, що автомобілем ОСОБА_1 не керував, про що повідомив працівникам поліції, однак вони не взяли до уваги його пояснення. Факт керування не підтверджується наявними в справі матеріалами.

Крім того, звернув увагу на порушення процедури огляду на стан сп`яніння, а також на той факт, що вказані у протоколі обставини взагалі не відповідають дійсності.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, прийшов до такого висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Також з аналізу вказаних вище норм закону слідує, що обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням пункту 2.5 ПДР України є: по перше - керування цією особою транспортним засобом, по друге відмова цієї особи пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. При цьому, у разі відсутності першої умови - керування транспортним засобом, притягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП є неможливим.

Відповідно до чинного законодавства, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 заперечив факт керування транспортним засобом, вказавши, що ОСОБА_1 перебував в салоні авто та поряд із авто, але будь-яких дій пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух не вчиняв, після зупинки зазначив, що приїхав з водієм і водій відійшов, потім на місце події з`явився і сам водій.

Також відмітив той факт, що працівники поліції вказують в протоколі Серії ЕПР 1 №381615 від 04.07.2025 року, ОСОБА_1 керував автомобілем о 22 год 50 хв 04.07.2025 року, проте це взагалі не відповідає фактичним обставинам.

Саме ж направлення було складено після того як ОСОБА_1 вже не було на місці події. Протокол про адміністративне правопорушення також складено у відсутність правопорушника.

Детально дослідивши матеріали справи встановлено, що вони не містять достатньої кількості доказів, які би вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у стані сп`яніння, що дало б поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно з правилами пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відеозапис з місця події наданий як доказ працівником поліції має відповідати наступним вимогам: бути безперервним; фіксувати факт керування особою транспортним засобом та зупинку такого засобу поліцейськими; містити роз`яснення особі причин зупинки транспортного засобу, підстав проведення огляду (ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у водія) та порядку його проходження; роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав відповідно до норм КУпАП; пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я; проходження такого огляду або факт відмови від огляду.

Відеозапис, який не відповідає наведеним вище вимогам, не може вважатися належним доказом вини особи.

Із долученого працівниками поліції DVD-R диску до матеріалів справи встановлено, що на ньому не міститься момент зупинки транспортного засобу на відео, не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом. У зв`язку з чим, такий відеозапис є неналежним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, окремо суд звертає увагу на той факт, що згідно протоколу Серії ЕПР 1 №381615 від 04.07.2025 року, ОСОБА_1 керував автомобілем о 22 год 50 хв 04.07.2025 року. Проте, згідно відеозапису в даний момент не вбачається будь-якого факту керування, будь-якими особам, що були на відеозаписі.

У свою чергу, факт перебування ОСОБА_1 біля автомобіля та в салоні автомобіля, за відсутності будь-яких об`єктивних даних про те, що він керував або почав керувати цим автомобілем, не давав поліцейським обґрунтованих підстав вимагати проходження огляду на стан сп`яніння, а тому відмова особи від походження такого огляду не може розцінюватися як адміністративне правопорушення, відповідальність з яке передбачена ст.130 КУпАП.

Таким чином, суд наголошує саме на тому, що до об`єктивної сторони складу поставленого за провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, входить керування особами транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, серед іншого, до предмету доказування належить сам факт керування особою автомобілем, тобто здійснення нею активних дій з керування транспортним засобом.

Також обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджуються і наявним у матеріалах адміністративної справи направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки він не містять жодних конкретних відомостей щодо обставин зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 чи у будь-який інший спосіб безпосередньо виявлення факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

При цьому, наявний у матеріалах адміністративної справи рапорт, що долучений до протоколу про адміністративні правопорушення, не може бути розцінений як беззаперечна обставина для наявності доведеності обставин керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки ним не підтверджується вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке настає згідно ст. 130 КУпАП. Також цей рапорт працівника поліції не може вважатись об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, і у даному випадку виконує відповідні функції нагляду за дотриманням правопорядку, що повністю узгоджується із правовою позицію висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року № 489/4827/16а, а тому суддя не може прийняти його як допустимий доказ.

Будь-які інші докази передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини справи в частині того, чи дійсно ОСОБА_1 керував або не керував транспортним засобом.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Таким чином, суддя не знайшов жодного належного та допустимого доказу підтверджуючого те, що 04.07.2025 року о 22 год. 50 хв. в с. Гора, дорога АД МОЗ Київ-Харків 30 км 900 м., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Land Rover Range Rover » д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів).

При цьому, приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції докази, також не містять відомостей щодо суті вчиненого водієм правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа яка притягається до адміністративної відповідальності. З доказів, що наявні в матеріалах справи неможливо встановити чи були підстави вважати, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп`яніння, від якого остання відмовилася.

Так, як вбачається із долученого відеозапису із нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції, водієві не було взагалі роз`яснено, які саме в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та у зв`язку з якими у працівників поліції виникли підозри, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Водночас при детальному перегляді відеозапису встановлено, що на них не зафіксовано у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

До того ж, працівники поліції на відео відмічали про порушення правил дорожнього руху, однак дані обставини жодним чином не відображені у відповідній постанові про порушення ПДР України.

Також суд звертає увагу на той факт, що на відео працівниками поліції одразу було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. При цьому будь-які направлення в матеріалах відсутні.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що працівниками поліції також був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений статтею 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами, а саме: Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Зважаючи на викладене, протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, зважаючи, що працівниками поліції не дотримано вимог вищевказаних нормативних актів щодо виявлення в особи ознак алкогольного сп`яніння та щодо направлення особи на огляд на стан алкогольного сп`яніння, а відмова особи від огляду, за умови недотримання поліцейськими такого порядку, виключає настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що 04.07.2025 року о 22 год. 50 хв. в с. Гора, дорога АД МОЗ Київ-Харків 30 км 900 м., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Land Rover Range Rover » д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів).

Суд наголошує, що закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлену ст.130 КУпАП, лише за керуванням такою особою транспортним засобом і лише за наявності ознак такого сп`яніння, що в даному випадку встановлено та підтверджено доказами не було.

Встановлено, що на момент виявлення працівниками поліції ОСОБА_1 ( згідно протоколу Серії ЕПР 1 №381615 від 04.07.2025 року о 22 год 50 хв 04.07.2025 року) та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, він не був водієм в розумінні ПДР України, оскільки не керував транспортним засобом, відтак, дія вказаних Правил на нього не поширюється та він не був зобов`язаний, в свою чергу, виконувати вимогу інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, правові підстави для проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння інших осіб, які не керують транспортними засобами відсутні, оскільки саме перебування в салоні транспортного засобу, не доводить факт керування ОСОБА_1 цим транспортним засобом, внаслідок чого встановлення, що особа перебуває в салоні навіть з ознаками алкогольного сп`яніння, без зафіксованого факту керування особою транспортним засобом не регламентується підпунктом пунктом 2.5 ПДР України, а тому не може мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи все вищевикладене, суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення Серії ЕПР 1 №381615 від 04.07.2025 року не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 266, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.