Справа № 364/1167/25
Провадження № 3/364/482/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 року, суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2, ст. 173, ст. 185 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 331573 від 05.12.2025 року, громадянин ОСОБА_1 05.12.2025 о 21:09 год., по місцю проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_2 , психологічного характеру, а саме: кричав та виражався нецензурною лайкою, повторно протягом року, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова Володарського районного суду Київської області від 24.06.2025 року вказує, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 172-2 ч. 1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 331571 від 05.12.2025 року, громадянин ОСОБА_1 05.12.2025 о 21:09 год. по вул. Ярослава Мудрого, 2, в с-щі Володарка, Білоцерківського району, Київської області, вчинив дрібне хуліганство, що виразилося у висловоюванні нецензурною лайкою в бік працівників поліції, чим порушив громадський порядок та вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 331572 від 05.12.2025 року, громадянин ОСОБА_1 05.12.2025 о 21:09 год., по місцю проживання по АДРЕСА_1 , вчинив злісну непокору, а саме не виконував законну вимогу працівників поліції припинити правопорушення, поводив себе зухвало та агресивно, на вимоги принити не реагував, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП розглядається у триденний строк, що суперечить вимогам ст. 277-2 КУпАП, яка вказує, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Стаття 278 КУпАП вказує, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Враховуючи зазначене, розгляд справи призначено на 23.12.2025 року, в судове засідання викликано особу на яку складено адміністративний протокол та потерпілу шляхом надсилання повістки та зроблено оголошення на веб сторінку Володарського районного суду Київської області. Відкладено розгляд на 26.12.2025 в зв`язку з неявкою в судове засідання особи, на яку складено адміністративний протокол та потерпілою.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 року у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 року у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 року у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

ОСОБА_1 на виклик суду не прибув, належним чином повідомлений, його неявка суду не відома. Клопотань до суду не подавав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена, її неявка суду не відома.

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у протоколі, а також про те, що справа буде розглянута в Володарському районному суді Київської області, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу чи відповідних пояснень , не повідомив суд про причини неявки, тому вважаю, що така поведінка учасника процесу направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

За таких обставин вважаю можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , за наявними у справі письмовими доказами.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 3 ст.173-2 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобіганнята протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно із п. 17 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Як вбачається з аналізу змісту чинного законодавства, ознакою домашнього насильства є залежність потерпілого від кривдника чи значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попередження насильства у сім`ї» психологічним насильством в сім`ї є насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Судом досліджено матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД № 331573 від 05.12.2025; та інші письмові докази, які приєднано до матеріалів справи; матеріали відеозапису обставин правопорушення зафіксовані на наргудні камери працівників поліції.

На підставі викладеного, суддя доходить до переконання про доведеність матеріалами справи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Щодо розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція статті 173 Кодексу передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян або інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року "Про судову практику у справах про хуліганство" при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до частини першої статті 296 Кримінального кодексу України хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення у статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» № 2899-IV, де зазначено, що громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Решта громадських місць визначається органами місцевої влади. Ці місця мають бути внесені до списку громадських пунктів, а люди проінформовані стосовно них.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Таким чином, стаття 173 Кодексу визнає певні дії як дрібне хуліганство лише за умови, що вони були вчинені у громадському місці та були поєднані з порушенням громадського порядку та (або) спокою громадян.

Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу. Особа, яка скоїла дрібне хуліганство, розуміє, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає чи умисно допускає неповагу до суспільства.

Мотиви такої поведінки можуть бути різні, для хуліганства поєднує їх те, що дії особи позбавлені будь-якої необхідності, постають із бажання особи показати свою зверхність, самолюбство, неповагу до інших, байдуже ставлення до правил і норм поведінки.

Беручи до уваги вище викладене та досліджені в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД № 331571 від 05.12.2025; та інші письмові докази, які приєднано до матеріалів справи; матеріали відеозапису обставин правопорушення зафіксовані на наргудні камери працівників поліції.

На підставі викладеного, суддя доходить до переконання про доведеність матеріалами справи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП слід зазначити.

Згідно статті 185 КУпАП, - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, а також в учиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця через їхню участь в охороні громадського порядку.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законним розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні останнім службових обов`язків. Тобто, у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, і найголовніше, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог співробітника поліції, або ж в непокорі.

Досліджені в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАД № 331572 від 05.12.2025; та інші письмові докази, які приєднано до матеріалів справи; матеріали відеозапису обставин правопорушення зафіксовані на нагрудні камери працівників поліції.

На підставі викладеного, суддя доходить до переконання про доведеність матеріалами справи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У відповідностіз вимогами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень та з урахуванням правил частини 2 статті 36 КУпАП суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_1 остаточне стягнення за частиною 3 статті 173-2 КУпАП як більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу. Саме таке стягнення враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинені правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП та пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись статтями 33, 40-1, 173-2, 251, 256, 276-279, 280, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Визнати виннуватим громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Його ж визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Його ж визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Застосувати до громадянинаОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 2 ст. 36 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Стягнути з громадянинаОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на такий рахунок:

отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача - UA0026001;

код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Копію постанови направити ОСОБА_1 для відому.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя О. В. Ткаченко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.