ПОСТАНОВА

іменем України

25.12.2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Воробйов В.Л. за участю:

- захисника ОСОБА_1 адвоката Кравцова В.В.

розглянувши в межах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, клопотання захисника Кравцова В.В.: про залучення прокурора, про виклик співробітників поліції, про зупинення судового провадження,

В С Т А Н О В И В:

1. Вступна частина.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кравцов В.В. під час судового засідання заявив клопотання: про залучення прокурора для розгляду справи; про виклик співробітників поліції для роз`яснення змісту їх процесуальних дій та рішень; про зупинення судового провадження у справі, оскільки ОСОБА_2 є військовослужбовцем.

Так, в обґрунтування клопотання захисник Кравцов В.В. зазначив, що практика залучення прокурора до участі у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП є широко розповсюдженою. З метою повного та всебічного розгляду справи №199/16084/25 та дотримання принципів змагальності, керуючись положеннями ст.ст. 268, 271 КУпАП просив залучити прокурора Покровської окружної прокуратури Донецької області для участі у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того, захисник Кравцов В.В. заявив клопотання про виклик співробітників поліції для роз`яснення змісту їх процесуальних дій та рішень - співробітників Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, якими складено протоколи про адміністративні правопорушення та зібрані докази, які є предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 : старшого лейтенанта поліції Бондюка О.С. та капітана поліції Царко В.М.

Також, захисник Кравцова В.В. заявив клопотання про зупинення судового провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на якого складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з посиланням на ст. 335 КПК України, оскільки останній є військовослужбовцем під час дії воєнного стану, що виключає його участь в судовому провадженні. Просив розглянути клопотання про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення без участі сторін.

2. Мотивувальна частина.

Перевіривши доводи, викладені у клопотаннях, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Так, дослідуючи клопотання захисника ОСОБА_1 адвокат Кравцова В.В., суд зазначає, що відповідно до фактично, адвокат Кравцов В.В. просить суд задовольнити його клопотання та залучити прокурора Покровської окружної прокуратури Донецької області до участі у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для підтримання публічного обвинувачення останнім.

Водночас, відповідно ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 250 КУпАП, прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

При провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.

Тобто, чинним КУпАП, обов`язкова участь прокурора передбачена певною категорією справ, відповідно до ч. 2 ст. 250 КУпАП, а саме, у справах про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

В іншому участь прокурора не є обов`язковою і питання щодо залучення його залишається на розсуд суду.

Також, Законом України «Про прокуратуру», в якому закріплено засади організації, діяльності, статус, повноваження прокурора, не регламентовано участь прокурорів в справах про адміністративне правопорушення в якості публічного обвинувача, окрім категорії справ про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, тому суд не вбачає підстав для залучення прокурора у розгляді справи відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №508164 відносно ОСОБА_1 , в графі №3 «посада, спеціальне звання та П.І.Б. поліцейського, який склав протокол» вказано особу: інспектор Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції Боднюк Олександр Сергійович.

Також, відповідно до графи «на огляд у заклад охорони здоров`я особу доставив» направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 09.11.2025, та графи «Посада найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б. та підпис особи, яка склала акт» акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 зазначено особу - інспектор ВРПП Покровського РУП капітан поліції Царко В.М.

Тобто, в клопотанні адвоката Кравцова В.В. зазначені уповноваженні особи поліції, якими було складено як протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №508164 відносно ОСОБА_1 , так і направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 09.11.2025, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 .

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи мають право складати протоколи про правопорушення: органи Національної поліції (частини третя і четверта статті 42-4) (частина перша статті 44, стаття 44-1, частина перша статті 44-3, статті 46-1, 46-2, 51, 51-2, 51-4, 88-1, 89, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта, сьома - дев`ята статті 121, частина третя статті 121-3, частини п`ята і сьома статті 122, частина перша статті 122-2, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частини третя і п`ята статті 126, частина четверта статті 127, стаття 127-1, частина третя статті 127-4, стаття 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, частина восьма статті 152-1, статті 154, 155, 155-2-156, частини перша - четверта статті 156-1, статті 156-2, 156-4, 159, 160, частини перша і третя статті 161-1, статті 162, 162-3, частина перша статті 163-17, статті 164-164-8, 164-10, 164-15-164-18, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 166-27, 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), 172-9-1, 172-9-2, 172-10 і 172-19 (про правопорушення, вчинені поліцейськими поліції особливого призначення Національної поліції України під час дії воєнного стану), 173 - 173-2, 173-4, 173-6, 173-7, частини друга і третя статті 173-8, стаття 174, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 182 - 183-1, частини перша - третя, сьома статті 184, статті 184-1, 184-2, 184-3 (у частині незаконного використання найменування та ознак належності до Національної поліції України), 185-185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 195-6, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20, 212-22-212-24).

На переконання суду, зазначені працівники поліції є зацікавленими особами та виступають як сторона обвинувачення, а свідчення їх для роз`яснення змісту їх процесуальних дій та рішень не мають ніякого значення для вирішення справи по суті, та не є доказом.

Крім того, захисник ОСОБА_1 адвокат Кравцов В.В. подав суду письмове клопотання про зупинення судового провадження.

Фактично, захисник Кравцов В.В. просить задовольнити клопотання про зупинення провадження у зв`язку з тим, що у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження, тому у даному випадку вважає захисник, необхідно застосувати аналогію найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та при вирішенні питання про зупинення провадження керуватися статтею 335 КПК України.

Частиною 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У разі неможливості особистої участі у розгляді справи в суді першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право надати письмові пояснення, письмово висловити свої заперечення у разі незгоди з протоколом. Також, має право забезпечити присутність захисника для захисту його інтересів та взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08.06.1976 року, №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21.02.1984 року, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25.08.1987 року, № 9912/82) тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Надаючи оцінку такому доводу захисника Кравцова В.В., суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (Ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 р. у справі № 11- 398сап20).

При цьому серед завдань кримінального провадження, окреслених у статті 2 КПК України, законодавець визначив такі, як захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку (стаття 318 КПК). Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для прийняття процесуальних рішень (частина перша статті 28 КПК).

У свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на значення гарантій розумного строку щодо кримінального провадження, згідно з якими: обвинувачений, якщо не скоював карного діяння, повинен мати можливість виправдати себе без зволікань, тоді як обвинувачений, вина якого доведена, не повинен піддаватися додатковому покаранню у формі надмірних зволікань з розглядом його справи, що може мати негативні наслідки для його інших прав, гарантованих Конвенцією. Зокрема, обвинувачений у кримінальній справі повинен мати право розраховувати на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю, і що положення статті 6 Конвенції покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі (п. 18 рішення у справі «Вемхофф проти Німеччини»/Wemhoff v. Federal Republic of Germany від 27.06.1968 р., заява № 2122/64; п. 5 рішення у справі «Стогмюллер проти Австрії»/ Stogmuller v. Austria від 10.11.1969 р., заява № 1602/62; п. 58 рішення у справі «H. проти Франції»/H. v. France від 24.10.1989 р., заява № 10073/82;п. 71 рішення у справі «Іванов проти України» від 07.12.2006 р., заява № 15007/02).

Судом відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зупинення судового провадження у справі призведе до тривалого перебування ОСОБА_1 у стані невизначеності щодо своєї долі, що не відповідає завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім цього, провівши системний аналіз зазначених норм закону, суд враховує, що ключовим при вирішенні питання зупинення судового провадження є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у частині 1 статті 335 КПК, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні.

Неможливість брати участь у судовому засіданні під час судового провадження має бути пов`язана з незалежними від волі особи, яка притягується до відповідальності, обставинами.

Саме такого підходу стосовно підстав зупинення судового провадження дотримується й Велика Палата Верховного Суду у своїй ухвалу від 20 травня 2021 року у справі № 11-398сап20, де колегія суддів зазначила, що: (1) зупинення провадження по справі є тимчасовою перервою в провадженні, викликаною наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд; (2) для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу.

З клопотання захисника Кравцова В.В. вбачається, що останній просить суд зупинити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із проходженням останнього військової служби під час мобілізації та дії воєнного стану.

Приймаючи рішення про доцільність зупинення провадження, суд враховує те, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Причому, Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, які пов`язані з корупцією відповідно до ст. 277 КУпАП.

За таких обставин та, оскільки у КУпАП міститься норма, яка регулює питання щодо зупинення провадження виключно в окремій категорії справ, а отже в даному випадку до застосування аналогія закону із ст. 335 КПК України, яка регулює зупинення судового провадження, не підлягає, тому клопотання захисника про зупинення судового провадження відповідно до вимоги ст. 335 КПК, не може бути задоволено.

Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Враховуючи все вище наведене, а також, що ОСОБА_1 забезпечений належним захистом, та його захист, права і інтереси відстоює захисник Кравцов В.В.., який бере участь у судовому розгляді справи.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань захисника Кравцова В.В.: про залучення прокурора, про виклик співробітників поліції, про зупинення судового провадження, у зв`язку з відсутністю процесуально-визначених КУпАП підстав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання, заявленого захисником, суд враховує, що питання, викладенні захисником в клопотанні, в таких випадках належить до судової дискреції та є правом суду, а не обов`язком, яке пов`язано із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду є: кримінально-правові відносно-визначені та альтернативні; принципи права; уповноважувальні норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення,; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотань захисника Кравцова Вадима Віталійовича.

Копію постанови направити Морозу С.С. та захиснику Кравцову В.В.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Л. Воробйов

26.12.2025