Провадження № 3/554/2293/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Лизенко А. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року притягався:

- 16 березня 2025 року постановою за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн;

- 14 травня 2025 року постановою судді Київського районного суду міста Полтави за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

- 15 листопада 2025 року постановою серії ЕНА № 6160065 за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2025 року, приблизно о 20:17 год, у м. Полтаві по вул. Європейській, 113А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MITSUBISHI GRANDIS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку, зі згоди водія, за допомогою приладу Alcotest Drager, результат позитивний і становить 0,24 проміле, правопорушення вчинене повторно протягом року (оскільки притягувався до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно з постановою судді від 14.05.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП), чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінетом Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, повторно протягом року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечував щодо складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вину не визнав, зазначив, що показники приладу Драгер щодо нього були неправильними. Ці показники суперечать результатами медичного огляду, який він пройшов за власною ініціативою після складення Протоколу. При цьому вважає, що поліцейські зупинили його безпідставно, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а також здійснюваний поліцейськими відеозапис не був безперервним. ОСОБА_1 зазначає, що після закінчення взаємодії з працівниками поліції та після складення протоколу про адміністративне правопорушення він з метою встановлення факту наявності алкоголю в крові звернувся до КП Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР, де пройшов відповідний медичний огляд. Висновком лікаря від 15 листопада 2025 року о 23:20 год зафіксовано відсутність ознак сп`яніння. На підставі викладеного вважає показники приладу Drager недопустимим доказом. Враховуючи викладене, а також доводи, викладені в письмовому клопотанні (а. с. 18-22), просить провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов до таких висновків.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наявними матеріалами справи слідує, що водій ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 2.9а ПДР України.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

03 листопада 2025 року згідно з постановою судді задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів; витребувано з Комунального підприємства Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради належним чином засвідчені копії всіх документів, які містяться в матеріалах справи із проведення 15 листопада 2025 року медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння; витребувано з УПП в Полтавській області ДПП належним чином засвідчені копії документації щодо вимірювальної техніки Alcotest Drager 7510, за допомогою якої проводився огляд на стан сп`яніння вказаної особи (а. с. 32-34).

16 грудня 2025 року на виконання постанови судді з КП Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради надійшли витребувані матеріали (а. с. 42-46).

18 грудня 2025 року на виконання постанови судді з УПП в Полтавській області надійшли засвідчені копії витребуваних документів (а. с. 48-59).

Суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 514207 від 15 листопада 2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в цьому документі зафіксовано дату, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення, і протокол не містить жодних зауважень ОСОБА_1 щодо змісту зазначених у протоколі відомостей на час складення такого протоколу, водночас містить особисті підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про ознайомлення з таким протоколом та місцем, часом розгляду справи в суді (а. с. 1); до протоколу також додано відповідну картку обліку адміністративного правопорушення (витяг з підсистеми Адмінпрактика ІКС ІПНП) а. с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук; за допомогою приладу Alcotest Drager № 7510; результат огляду: проба позитивна 0,24‰ (проміле); ОСОБА_1 з результатом згоден, про що в акті огляду засвідчено особистим підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а. с. 4);

- результатом алкотесту (чек Drager Alcotest 7510, прилад № ARMF 0281, тест № 466) 15 листопада 2025 року о 21:05 год результат: 0,24 ‰ (проміле), і такий показник перевищує допустиме значення (а. с. 3). При цьому, суддя зауважує, що відповідно до технічних характеристик приладу Drager 7510 межі допустимої похибки під час експуатування для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.03 проміле - у діапазоні від 0 до 0.4 проміле, відносна похибка: +/- 7,5% - у діапазоні від 0.4 до 2.0 мг/л. Отже, показник приладу Drager Alcotest 7510 відносно ОСОБА_1 , що становить 0,24 проміле, перевищує межі допустимої похибки, що свідчить про його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Щодо наданого ОСОБА_1 до суду висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння № 1069, проведеного 15 листопада 2025 року о 23:20 год з його ініціативи (а. с. 46) після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення (а. с. 30), суддя зазначає про таке. Згідно із вказаним висновком зазначено про те, що ознак сп`яніння не виявлено. Відповідно до копії роздруківок чеків Drager Alcotest 682 від 15 листопада 2025 року о 23:25 год та о 23:40 результат (показник) відповідного тесту на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 становить 0,00 проміле (а. с. 44). Суд відхиляє дані цього огляду, оскільки він проведений пізніше 2 годин після виявлення ознак алкогольного сп`яніння;

- дослідженими в судовому засіданні даними відеозаписів з нагрудного відеореєстратора патрульних поліцейських № 469257, а також відеореєстратора службового автомобіля патрульних поліцейських, що зафіксовані на технічному носії інформації, який долучено до матеріалів Протоколу. З цих відеозаписів об`єктивно підтверджуються, зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та добровільне проходження ним процедури огляду на стан сп`яніння на місці події, факт згоди останнього з результатом огляду на стан сп`яніння, а саме відповідним показником приладу Драгер, що дозволяє суду констатувати відсутність суттєвих процесуальних порушень під час проведення такого огляду (а. с. 11), а також матеріалами справи у їх сукупності.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 15 листопада 2025 року, приблизно о 20:17 год, у м. Полтаві по вул. Європейській, 113А, й факт зупинення його співробітниками патрульної поліції останнім не оспорюється, а матеріали Протоколу таких заперечень особи або ж протилежних відомостей не містять.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, що відповідає фактичним обставинам цієї справи й поза розумним сумнівом підтверджується наявними у матеріалах справи належними і допустимими доказами, які суд вважає достатніми для ухвалення відповідного рішення у цій справі.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у свої постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 зробила висновок про те, що правова природа покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Крім того, приписи статті 30 КУпАП не перешкоджають застосуванню судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які позбавлені права керування транспортним засобом.

Таким чином, вирішуючи питання щодо накладення додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суддя враховує положення ст. 30 КУпАП, а також правовий висновок Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, відповідно до якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Суддя наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання (аналогічна думка викладена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2023 року № 702/301/20).

За цих обставин, суддя вважає можливим застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Так, відповідно до довідки відділу АП УПП в Полтавській області від 17 листопада 2025 року, за даними Єдиного державного реєстру МВС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 06.11.2021 категорії В, С (а. с. 6).

Згідно з довідкою відділу АП УПП в Полтавській області від 17 листопада 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у справі № 552/2251/25 у виді штрафу 17000,00 грн із позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік (а. с. 8).

Таким чином, підтверджується факт повторно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП протягом року.

Згідно з вимогами ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме з реєстраційної картки обліку адміністративного правопорушення (витягу з ІКС ІПНП підсистеми Адмінпрактика а. с. 2) та довідки на основі бази даних Реєстру МВС (а. с. 5) вбачається, що транспортний засіб марки MITSUBISHI GRANDIS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 .

Натомість, будь-яких відомостей про зареєстровані за ОСОБА_1 на праві власності транспортні засоби до суду не надано.

Тому, суддя вважає не застосовувати до правопорушника додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, який є у приватній власності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки матеріали справи свідчать про відсутність таких у особи.

Отже, керуючись законом, суддя вважає, що до ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення необхідно застосувати до основне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Своєю чергою, за відритими даними Єдиного державного реєстру судових рішень останнім відомим судовим рішенням про позбавлення права керування транспортними засобами щодо ОСОБА_1 , яке ухвалене до подій за протоколом про адміністративне правопорушення, що становить предмет цього розгляду, є постанова судді Київського районного суду міста Полтави від 14 травня 2025 року у справі № 552/2251/25, згідно з якою ОСОБА_1 , в тому числі, позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Вказана постанова набрала законної сили 27 травня 2025 року.

Таким чином, станом на день ухвалення постанови у цій справі адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за попередньою постановою судді не відбуте ОСОБА_1 на строк, що дорівнює 4 місяцям 28 дням.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Таким чином, загальний строк додаткового адміністративного стягнення у цій справі необхідно визначити ОСОБА_1 з урахуванням вищевказаної невідбутої ним частини попереднього стягнення, тобто на строк 3 роки 4 місяці 28 днів.

На думку судді, саме таке адміністративне стягнення у цій справі щодо ОСОБА_1 відповідатиме меті виховання його як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605,60 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283-285, 317-1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу;

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою судді Київського районного суду міста Полтави від 14 травня 2025 року та накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп. в дохід держави (стягувач: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці 28 (двадцять вісім) днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за наступними реквізитами:

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, .

Реквізити для зарахування судового збору до державного бюджету:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: *;101; Судовий збір, стягнутий на користь держави, за рішенням №».

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення судового збору: протягом трьох місяців.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. В. Лизенко