П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, тимчасово не працює, місце проживання АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

27 жовтня 2025 року о 22 год. 05 хв. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий нарядом «Група Реагування» спільно з прикордонним оперативно розшуковим відділом на відстані 600 метрів до державного кордону на напрямку 308 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », при здійсненні спроби незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішом порядку поза пунктом пропуску в складі групи осіб.

Своїми діями порушив ОСОБА_1 вимоги ст.9 та ст.12 ЗУ «Про державний кордон» від 04.11.1991 року, за що відповідальність передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в матеріалах справи наявна заява згідно якої особа просить розгляд провести у його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі, приходжу до наступних висновків.

Враховуючи наведене, скорочені строки для розгляду справи про адмінстративне правопорушення передбачене ст.204-1 КУпАП та вимоги ст.268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 статті 268 цього ж Кодексу передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ч.2 ст.204-1 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі приходжу до наступних висновків.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Згідно ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №011430Е від 27 жовтня 2025 року, протоколом про адміністративне затримання від 27 жовтня 2025 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та документів від 27 жовтня 2025 року, заявою ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності та іншими документами.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Згідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 245, 256 КУпАП, суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подвійний розмір штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.. 00 коп..

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Дегтяренко К.С.