Номер провадження3/205/5556/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Скрипник К.О., розглянувши матеріали, які поступили з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 527554 від 30.11.2025 року, ОСОБА_1 30 листопада 2025 року о 00.48 год., в м. Дніпро на вул.Велика Діївська, 247, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21154-110-20 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Дідик А.О. вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали. ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він 30.11.2025 року після опівночі дійсно керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21154-110-20 д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Велика Діївська, побачив позаду себе автомобіль патрульної поліції з проблисковими маячками та відразу зупинився. Коли він зупинився, декілька поліцейських вийшли зі службового автомобіля та почали перевіряти його автомобіль за допомогою ліхтарика, ставити питання та наказали вийти з автомобіля. ОСОБА_1 пояснив, що він вийшов з автомобіля, представився та сказав, що він рухається до дому. Згодом один з поліцейських представився та попрохав надати документи, а саме, посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, а також страховий поліс. Надавши патрульному поліцейському всі необхідні документи, окрім страхового полісу, він став чекати. На протязі приблизно 20 хвилин поліцейські не надавали йому будь-якої відповіді, не дозволяли рухатись до дому, постійно казали чекати, що все гаразд, що їм щось потрібно перевірити, запитували про його місце роботи, посаду, при цьому, одні і ті самі питання ставили декілька разів. ОСОБА_1 зазначив, що весь час, який він чекав, поліцейський чоловічої статті, який вказав свою посаду та прізвище після зупинки, займався іншими справами, а саме, зупиняв інші транспортні засоби, розмовляв з водіями, після чого вони їхали далі, а також постійно дивився в свій мобільний телефон, при цьому, цей поліцейський стояв окремо від нього та фактично не спілкувався з ним, не спілкувався з ним і другий поліцейський жіночої статті. Далі, ОСОБА_1 пояснив, що приблизно через 20 хвилин цей поліцейський несподівано підійшов до нього та спитав чи вживав він алкоголь, на що він дав категоричну відповідь, що не вживав, після чого поліцейський спитав, чи пройде він огляд на стан сп`яніння чи ні. ОСОБА_1 пояснив, що після пропозиції поліцейського він запитав у нього про підстави такої пропозиції, на що поліцейський повідомив, що у нього є начебто ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що він на місці зупинки пояснював поліцейському, що він не вживав алкоголь, що ознак алкогольного сп`яніння у нього немає, що він проїде до медичної установи для огляду, проте поліцейський заборонив йому їхати на своєму транспорті. ОСОБА_1 пояснив, що він відмовився проходити огляд на місці, оскільки вже не довіряв цим поліцейським, сказав, що самостійно пройде огляд в медичному закладі. Після чого, інший поліцейський жіночої статті, який йому не представлявся те не розглядав адміністративну справу, склав на нього протокол за ст.130 КУпАП, а також виніс постанову за відсутність страхового полісу. ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що патрульні поліцейські безпідставно запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього не було, на місці зупинки з самого початку вели себе підозріло, та у нього склалося таке враження, що вони чекали чиєїсь вказівки. Той факт, що його зупинили навмисно з метою незаконно притягнути його до адміністративної відповідальності свідчить також той факт, що до поліцейського, ще до оголошення ним пропозиції пройти огляд, підійшов інший невідомий поліцейський, який дав якісь вказівки з приводу даної ситуації. ОСОБА_1 також пояснив, що причини зупинки поліцейські йому відразу не оголосили. Також, він після складання протоколу намагався поїхати до медичної установи, проте знайомий, який його забрав з місця зупинки, відмовився його вести до медичної установи, а служба таксі не працює в комендантську годину, та крім цього адвокат роз`яснив йому, що огляд пройти потрібно на протязі двох годин з моменту виявлення підстав для огляду, тому після завершення комендантської години вже їхати до медичної установи не було сенсу. Крім цього, захисник в судовому засіданні стверджувала, що у поліцейських були відсутні законні вимоги проводити огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки вони не роз`яснили останньому причину зупинки транспортного засобу, як цього вимагає Закон України «Про національну поліцію». Також, захисник стверджувала, що поліцейські в даному випадку перевищили свої службові повноваження, оскільки незаконно тримали водія тривалий час без будь-яких законних підстав, нічого не пояснюючи. Водій ОСОБА_1 відразу надав поліцейським свої документи, після чого поліцейські не виявили у водія ознак алкогольного сп`яніння, а вже через сплив певного часу, не зрозуміло з яких причин, поліцейський раптово запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, не оголосивши спочатку ознаки алкогольного сп`яніння, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735. Також, захисник стверджувала, що поліцейські не видали направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння, що є також порушенням Інструкції. Захисник просила закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, подавши до суду відповідне письмове клопотання.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від провадження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про національну поліції» передбачено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Таким чином, головним обов`язком держави в цілому, а також суду і працівників органів Національної поліції України зокрема, є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, які визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно ч.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з вимогами п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 527554 від 30.11.2025 року, ОСОБА_1 30 листопада 2025 року о 00.48 год., в м. Дніпро на вул.Велика Діївська, 247, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21154-110-20 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року №1026, пунктом 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

У судовому засіданні суддею, з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин зазначеної справи, було досліджено відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який міститься у матеріалах справи.

Так, в судовому засіданні був відтворений диск, який містить відеозаписи з бодікамер поліцейських. Так, згідно відеозапису з технічного засобу № 474879 зйомка розпочинається 30.11.2025 року 00.48.33 год., проте спочатку не чутно розмови. Видно, що до автомобіля підходить поліцейський, який починає звертатися до водія, дивиться документи. Далі, о 00.49.49 год. видно як ОСОБА_1 виходить з автомобіля, підходить до іншого поліцейського та чутно розмову, згідно якої до нього, представившись, звертається поліцейський, який запитує як його звати та просить надати документи. На відеозапису видно, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського надає документи. Також на відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 неодноразово звертається до поліцейських з питанням, коли його відпустять, чому так довго його перевіряють, на що поліцейські кажуть, що «…все добре, треба чекати..». Так, на чергове запитання водія поліцейський о 01.00.37 год. відповідає «…та чекайте, все добре…». На вказаному відеозапису видно, що до 01.02.47 год. поліцейський не проводить процедуру огляду, а зупиняє інші транспортні засоби, спілкується з іншими водіями, згодом дозволяючи їм рух, а після вказаних дій починає користуватися мобільним телефоном, при цьому, не спілкуючись з ОСОБА_1 , який, в свою чергу, стоїть окремо та чекає. Вже о 01.02.47 год. поліцейський раптово звертається до ОСОБА_1 , проте на вказаному відеозапису далі розмову чутно обривками. О 01.04.04 год. чутно як поліцейський каже «…огляд проходимо чи ні…?», далі спілкування чутно обривками. О 01.05.06 год. чутно відмову ОСОБА_1 від проходження на стан сп`яніння. О 01.59 год. видно як поліцейський жіночої статті роздруковує протокол та постанову, оголошує зміст.

Також, згідно відеозапису з технічного засобу № 474010 зйомка розпочинається 30.11.2025 о 00.41 год., проте, розмову та що саме відбувається на початку відеозапису не видно. Далі, о 00.49.48 год. чутно розмову та видно перебіг подій, аналогічні відеозапису з технічного засобу № 474879. Також, технічним засобом № 474010 зафіксовано, що о 01.02.47 год. поліцейський запитує водія чи вживав він алкогольні напої, на що ОСОБА_1 надає категоричну відповідь, що він не вживав алкогольні напої, після чого поліцейський запитує чи готовий водій пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому, до цієї пропозиції поліцейський ознаки алкогольного сп`яніння водієві не оголосив. Далі, на вказаному відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 ставить питання поліцейському на якій підставі він має проходити огляд на стан сп`яніння, на що поліцейський відповідає, що він вбачає ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, трошки млява мова та запах з порожнини рота, з чим не погоджується ОСОБА_1 . Далі, зафіксовано, що ОСОБА_1 погодився проїхати до медичної установи та пройти огляд в медичній установі, поїхавши на своєму транспортному засобу, на що йому було поліцейським відмовлено. Після чого, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, пояснивши, що у нього є сумніви в достовірності результатів при проходженні огляду за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер».

Аналізуючи вказаний відеозапис, суддя прийшла до наступних висновків.

Так, на початку відеозапису не зафіксовано, що водієві ОСОБА_1 поліцейські одразу оголосили чітку причину зупинки, як того вимагає ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до рапорту працівника поліції, водія ОСОБА_1 було зупинено згідно ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію.

В свою чергу, відсутність в рапорті вказівки на конкретний пункт ст. 35 зазначеного закону разом із відсутністю підтвердження на відеозапису причини зупинки автомобіля, свідчить про порушення Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до правової позиції, викладеної в рішенні Верховного суду від 15.03.2019 у справі №686/11314/17, Верховний суд наголосив, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними.

Ст. 35 Закону України Про Національну поліцію передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави для такої зупинки, у зв`язку з чим, зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , була неправомірною. Обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні. Відповідно, усі подальші дії поліцейських є неправомірними.

Крім цього, відповідно до п. 2.1.ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

Згідно дослідженого відеозапису встановлено, що на вимогу поліцейського ОСОБА_1 надав відповідні документи, окрім чинного страхового полісу, чим повністю виконав свої зобов`язання. Натомість, поліцейські, замість того, щоб діяти чітко за процедурою, тобто одразу перейти до з`ясування обставин та до перевірки водія на стан сп`яніння, витратили близько 15 хвилин на незрозумілі перевірки та очікування, вчиняючи дії, які не пов`язані з процедурою огляду водія, а саме, зупиняли інші транспортні засоби, спілкувалися з іншими водіями, що свідчить про необґрунтоване затягування та явне перевищення ними своїх повноважень, штучно витрачаючи час і вигадуючи додаткові обставини, які не були обґрунтовані реальними фактами.

Слід зазначити, що на вказаному відеозапису не вбачається будь-яких зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , його мова є чіткою, послідовно та логічною, поведінка відповідає обстановці.

Також, аналізуючи відеозапис, досліджений в судовому засіданні, суддя встановила істотні порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, яка чітко регламентована Інструкцією.

Так, після зупинки транспортного засобу, під час первинного спілкування поліцейськими з водієм та отриманні від нього необхідних документів, працівниками поліції не було виявлено будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, навпаки, на пряме запитання водія з приводу затримки, надавали відповідь, що все гаразд, не вказуючи на будь-які ознаки алкогольного сп`яніння. Після спливу 15 хвилин поліцейський, не оголосивши ознаки алкогольного сп`яніння безпідставно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Поліцейський оголосив формальні ознаки сп`яніння вже відповідаючи на запитання ОСОБА_1 про підстави огляду.

Між тим, згідно Інструкції, вимозі поліцейського до водія щодо проходження огляду на стан сп`яніння, обов`язково передує виявлення у водія ознак сп`яніння.

Тобто, по- перше, огляд водія на місці зупинки транспортного засобу та направлення на огляд водія до медичного закладу є законним лише за наявності ознак сп`яніння.

Крім цього, на відеозапису з технічного засобу № 474010 о 00.51.18 год. видно як до присутнього на місці поліцейського, ще до оголошення ним пройти огляд на місці зупинки, невідома особа поліцейського звертається до нього з приводи даної процедури огляду.

У вказаних діях працівників поліції вбачається намагання штучно створити підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без належних на те підстав.

Така поведінка поліцейських явно суперечить Інструкції та не спрямована на досягнення мети провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченої ст.1 КУпАП, що є неприпустимим, а також свідчить про відсутність законної, легітимної мети діяльності органів поліції з виявлення та профілактики адміністративних правопорушень.

Крім того, з показів ОСОБА_1 та його захисника, вбачається, що ОСОБА_1 не надавалось працівником поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що підтверджується дослідженим відеозаписом. Вказаний факт свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для ухвалення рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Оскільки, відповідно до пункту 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно з пунктами 8, 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Той факт, що направлення на огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, не є підтвердженням його вручення ОСОБА_1 , а тому суддя не бере його до уваги.

Відтак, зміст відеозапису та досліджені письмові докази дозволяють дійти висновку про те, що працівниками поліції не було дотримано як вимог, передбачених ст. 266 КУпАП, так й приписів Інструкції, в частині процедури проведення огляду, у зв`язку з чим зібрані докази по справі є недопустимими.

Відповідно оформлення відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з порушенням вимог ст. 266 КУпАП має наслідком недопустимість зібраних доказів по справі.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Суддя враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На думку судді, в даному випадку в представленому суду обсязі доказів наявності вини ОСОБА_1 , відсутня сукупність переконливих, належних, допустимих та взаємопов`язаних між собою доказів, які дають обґрунтовані підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому суддя дійшов висновку про закриття провадження по справі за відсутності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушення та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суддя не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку щодо недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі слід закрити.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя К.О. Скрипник