ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Костюк О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП _____________,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №410660 від 03.08.2025 зазначено, що 02.08.2025, о 23 год 36 хв, в м. Рівне по вул. Степана Бандери, 57, ОСОБА_1 керував електричним колісним транспортним засобом «Bolt» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820 (0261)», що підтверджується тестом №2785 від 02.08.2025, результати огляду становлять 0,97 проміле, з результатом був згідний, проходити огляд в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що електричним колісним транспортним засобом в стані сп`яніння не керував, а лише взяв допоміг дружині перейти з ним через дорогу, наголосив, що дружина ОСОБА_2 керувала вказаним електричним самокатом «Bolt», він її зустрів неподалік місця проживання, вони разом направилися додому.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Романчук І.І. подала до суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких просила закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На доведення доводів посилалася на те, що на відеозаписі не встановлено факт керування ОСОБА_1 елетросамокатом «Bolt», а чітко простежується, що останній допоміг дружині ОСОБА_2 перевести самокат через дорогу, щоб дістатися додому, наголосила, що долучений поліцейськими до матеріалів справи відеозапис не є доказом порушення ОСОБА_1 пунктів ПДР, адже він не відображає відомостей про вчинення останнім правопорушення, зазначила, що в протоколі поліцейськими не вказано технічних характеристик самоката «Bolt», що є обов`язковою умовою для визначення його як транспортного засобу в розумінні п. 1.10 ПДР.

В судовому засіданні захисник Романчук І.І. підтримала вказані заперечення з мотивів викладених у них.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в тому, що особа має обов`язково керувати транспортним засобом.

Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Натомість матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин викладених у протоколі.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що 02.08.2025 взяла напрокат електросамокат «Bolt», яким каталася з подругою. Після того як завезла подругу додому, зателефонувала ОСОБА_1 , який є її чоловіком, щоб він її зустрів неподалік місця проживання. Зустрівшись на обумовленому місці, ОСОБА_1 допоміг перевезти самокат через дорогу, вона знаходилась на самокаті спереду, тримаючись за кермо, а ОСОБА_1 знаходився позаду неї. Перетнувши проїжджу частину, вони помітили як двоє працівників поліції зробили їм зауваження за перетин дороги у невстановленому місці, а згодом в ході спілкування виявили в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Так як вона була вагітною, не бажаючи піддавати її впливу негативним емоціям в ході спілкування з поліцією, ОСОБА_1 повідомив, що саме він керував електросамокатом, хоча насправді керувала вона, а чоловік лише допомагав їй перевести самокат через дорогу.

Показання свідка ОСОБА_2 об`єктивно узгоджуються з іншими доказами, не мають суперечностей, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даній справі, а тому суд оцінює їх як достовірні та правдиві.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що електричним самокатом керувала ОСОБА_2 , яка стояла попереду і безпосередньо приводила його в рух, тоді як ОСОБА_1 стояв позаду неї. На відеозаписі також встановлено, що останній разом з дружиною згодом вели самокат в руках і розташовувалися один за одним.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, отриманий у встановленому законом порядку, тому є належним та допустимим доказом.

Отже, за відсутності достовірно встановленого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 усі сумніви щодо доведеності його вини підлягають тлумаченню на його користь, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що суду не було надано доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому сам по собі факт перебування в тані сп`яніння, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину, обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Олег КОСТЮК