справа № 563/2037/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Сірак Д.Ю., секретар судового засіданння Федичканич В.Ю., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Яремчука В.Ю. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

17 листопада 2025 року о 02:38 год. в м. Корець Рівненської області, вул. Київська, 14-А ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

До суду ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомила, клопотань про перенесення судового засідання не подавала.

Захисник, адвокат Яремчук В. в судовому засіданні вказав, що при зупинці працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та при процедурі складання відносно неї адмінматеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП допущено ряд суттєвих порушень чинних нормативно-правових актів, а тому поза розумним сумнівом не можливо стверджувати про винність його підзахисної. Зокрема зазначає, що сам протокол складений без участі ОСОБА_1 , за відсутності свідків. Поліцейські не пропонували пройти огляд на стан визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки трансопртного засобу, а лише у медичному закладі. Крім того, наявний акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння взагалі не стосується вказаної справи, оскільки в тексті відсутнє згадування ОСОБА_1 , як водія автомобіля. В самому протоколі містяться неточності в частині зазначення місця складання та місця вчинення правопорушення, які різняться між собою.

Незважаючи на позицію захисту, вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 515266 від 17 листопада 2025 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому засвідчено відмову від проходження такого огляду, а також зафіксовані виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу, а саме, до КНП «Корецька МЛ» від 17 листопада 2025 року, від проходження якого ОСОБА_1 відмовилася;

- переглянутим відеозаписом події, відповідно до якого встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Пропозицію поліцейського про необхідність проходження огляду на стан визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі, ОСОБА_1 проігнорувала, залишила автомобіль та пішла в невідомому напрямку;

- рапортом інспектора ВП № 7 РРУП ГУНП в Рівненській області Поліщука В.;

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 515266 від 17 листопада 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортними засобами до повного витверезіння (протягом 24 годин).

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що водію заборонено управляти транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або знаходячись під дією наркотичних або токсичних засобів. На вимогу працівника ДАІ водій зобов`язаний пройти у встановленому порядку медичне освідчення для визначення алкогольного сп`яніння ( п. 2.5 Правил).

Згідно ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. У даному випадку, суд розцінює відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки траснпортного засобу У даному випадку, суддя розцінює відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки траснпортного засобу та у медичному закладі у пасивній формі ( ОСОБА_1 затягувала розгляд справи, кудись телефонувала, на контакт з працівниками поліції не йшла).Через деякий час мовчки вийшла з автомобіля та пішла у невідмому напрямку.

З переглянутого відеозапису події встановлено, що вимога про необхідність проходження гляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 тим самим, порушила вимоги п. 2.5 ПДР та вчинила передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Твердження сторони захисту про певні неточності у протоколі в частині зазначення конкретної вулиці де відбулося зупинення автомобіля працівниками поліції та оформлення адмінматеріалів також є неспроможними з огляду на таке.

Визнанння недопустимими доказів, зібраних поліцейськими, лише з підстав невиконання формалізованих процедур, або допущения описок без усвідомлення їх мети і значення, а тільки тому, що вони існують, без встановления факту порушення жодного з прав чи основоположних свобод особи яка притягається до адміністративної відповідальнюсті, вказувало б лише надмірно формальне. бюрократичие застосування правових норм, що в свою чергу унеможливить досягнення мети адміністративного стягнення (ст. 23 КУпАП) та може мати тяжкі наслідки для інших учасників руху в майбутньому.

Висновок щодо визнання доказів недопустимими було зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.08.2022 року № 756/10060/17.

Варто зазначити, що не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

При цьому в рішенні по справі «Сутяжник проти рф» від 23.07.2009 (скарга N 8269/02) ЄСПЛ сформулював висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті рішення тільки для дотримання правового пуризму, оскільки рішення може бути скасоване лише з метою виправлення суттєвої помилки.

Тобто, враховуючи викладене та принципи ЄСПЛ визнання недопустимим доказом протоколу про адміністративне правопорушення з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Разом з тим, в сукупності з іншими доказами по справі, акт огляду, навіть без зназначення у ньому прізвища ОСОБА_1 дозволяють ідентифікувати особу, що була зупинена працівниками поліції і проходила огляд на стан сп`яніння(відмовилася від його проходження).

Будь-яких порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , наявності зацікавленості у цьому з боку поліцейських, неприязного чи упередженого ставлення останніх до особи ОСОБА_1 , судом не було встановлено.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , як водій, повинна була знати і розуміти, що її відмова від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння тягне за собою порушення п. 2.5 ПДР України.

Тому, саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України. Факт її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджено сукупністю зібраних у справі доказів, які є належними, допустимими та узгоджуються між собою.

Оцінюючи докази в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні. Її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено.

Оцінюючи обставини справи та враховуючи особу правопорушника, вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.130КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі статті 40-1 КУпАП підлягає стягненню з правопорушниці на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, 221, 280, 283, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП та застосувати до неї штраф в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн., що підлягає зарахуванню на рахунок: UA0017001, отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, кодкласифікації доходів бюджету 21081300 (адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу - 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на рахунок: № UA0017521, отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Корецька м.тг/22030101, код за , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), кодкласифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2025 року.

С у д д я :