Справа № 597/1309/25
Провадження №3/597/508/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Південно-Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною вищою освітою, працюючої директором Заліщицького навчально-реабілітаційного центру Тернопільської обласної ради, одруженої, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася

За ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В :

До Заліщицького районного суду Тернопільської області від Південно-Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №ПЗ/ТР/10168/024410/П/ПТ від 18.09.2025 року ОСОБА_1 , будучи директором Заліщицького навчально-реабілітаційного центру Тернопільської обласної ради, за місцем здійснення діяльності з 09.06.2025 року по 18.09.2025 року порушила вимоги ч.1 ст.10 Закону України №2136 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», ч.5 ст.115 КЗпПУ, а саме: не виплатила заробітну плату до початку відпустки та матеріальну допомогу на оздоровлення ОСОБА_2 , порушила вимоги ч.2 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», а саме: не вжила всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права ОСОБА_2 на своєчасне отримання заробітної плати за час відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення, порушила вимоги ч.2 ст.12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», ст.74 КЗпПУ, а саме: надала щорічну основну відпустку ОСОБА_2 , який не перебував у трудових відносинах з Заліщицьким навчально-реабілітаційним центром Тернопільської обласної ради. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адмністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні просить справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, недоведена матеріалами справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган та (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка складала протокол; відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до cт.cт.254-256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП є джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. Відтак протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 розпорядженням голови Тернопільскої обласної ради призначена на посаду директора Заліщицького навчально-реабілітаційного центру Тернопільської обласної ради з 09.06.2025 року. У протоколі про адміністративне правопорушення №ПЗ/ТР/10168/024410/П/ПТ від 18.09.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги ч.1 ст.41 КУпАП, а саме: не виплатила заробітну плату до початку відпустки та матеріальну допомогу на оздоровлення ОСОБА_2 , не вжила всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права ОСОБА_2 на своєчасне отримання заробітної плати за час відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення, надала щорічну основну відпустку ОСОБА_2 , який не перебував у трудових відносинах з Заліщицьким навчально-реабілітаційним центром Тернопільської обласної ради. З вищевказаних правопорушень та долучених до протоколу матеріалів адміністративної справи суддею неможливо встановити, яке саме адміністративне правопорушення вчинила ОСОБА_1 , оскільки зазначені у фабулі протоколу правопорушення є суперечливими між собою. Так, у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не виплатила заробітну плату до початку відпустки та матеріальну допомогу на оздоровлення ОСОБА_2 та водночас зазначено про вчинення ОСОБА_1 правопорушення в частині надання щорічної основної відпустки ОСОБА_2 , який не перебував у трудових відносинах з Заліщицьким навчально-реабілітаційним центром Тернопільської обласної ради. Вказані суперечності підтверджуються доказами, доданими до вищезазначеного протоколу, а саме: наказом №84-К від 17.06.2025 року про надання відпустки та виплату матеріальної допомоги ОСОБА_2 , наказом №177-К від 19.08.2025 року про скасування наказу №84-К від 17.06.2025 року про надання відпустки ОСОБА_2 . Зазначені недоліки не дають можливості накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення.

Обвинувачення повинно бути конкретним і не порушувати прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо.

Без цього суду на початку судового розгляду неможливо роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності суть обвинувачення, прийняти правильне рішення щодо визнання ним фактичних обставин справи і визначити обсяг доказів, які підлягають дослідженню.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, учасники процесу, суд повинні чітко знати і розуміти суть обвинувачення, предмет судового розгляду.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитисянакористь цієї особи.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме: ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням досліджених у судовому засіданні обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тому справу відносно неї за вказаною статтею слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення).

А, тому, керуючись ст.ст.247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М.ШЕВЧУК