Провадження № 3/932/4567/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07.11.2025, державним виконавцем 07.11.2025 встановлено, що у період з 28.12.2020 по 01.10.2025 боржником рішення суду не виконувалося взагалі, аліменти не сплачувалися, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці. За період з 28.12.2020 по 01.11.2025 у боржника склалася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 219148 грн 57 коп. З моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем здійснювалися усі дії щодо виявлення майна боржника, встановлення його місця роботи та місця проживання. Боржнику неодноразово направлялися виклики, державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи за місцем проживання боржника ОСОБА_1 , але двері не відчиняли. Так, ОСОБА_1 інкриміноване вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього на адресу суду не надходило.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких вказана справа про адміністративне правопорушення, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Отже, суд виконав всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, враховуючи, що останній не з`явився за судовою повісткою та вимоги ст. 268 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, -

тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

При прийнятті остаточного рішення у справі суд досліджує докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.11.2025:

- копію виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року;

- копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.05.2021 щодо ОСОБА_1 ;

- копію виклику державного/приватного виконавця від 15.03.2024 на ім`я ОСОБА_1 ;

- копію акта державного виконавця від 15.03.2024 за результатами виходу державного виконавця за місцем мешкання боржника;

- копію поштового конверта на ім`я ОСОБА_1 ;

- копію виклику державного/приватного виконавця від 15.10.2025 на ім`я ОСОБА_1 ;

- копію поштового конверта на адресу ОСОБА_1 ;

- копію постанови про накладення штрафу від 16.09.2025;

- копію акта державного виконавця від 21.10.2025 щодо неявки боржника для складання протоколу про адміністративне правопорушення;

- копію акта державного виконавця від 22.10.2025 за результатами виходу державного виконавця за місцем мешкання боржника;

- копію листу відправлень та фіскальних чеків АТ «УКРПОШТА»;

- розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 ;

- копію довіреності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Згідно з наданих матеріалів справи судом не було встановлено, що державним виконавцем було направлено постанову про відкриття провадження ОСОБА_1 , тобто, що в останнього була принаймні можливість ознайомитись зі згаданою постановою, на виконання вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, у разі складання протоколу в органі державної виконавчої служби або офісі приватного виконавця, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується для складання та підписання протоколу.

У виклику зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Виклик вважається належним чином врученим, якщо надісланий за адресою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто.

У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у виклику час виконавець складає відповідний акт, який додається до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення державним виконавцем було направлено на адресу проживання ОСОБА_1 виклик із зобов`язанням останнього з`явитись до виконавця на 09 год 00 хв. 21.10.2025 для складання протоколу за ч. 1 ст. 1831 КУпАП.

Актом державного виконавця від 21 жовтня 2025 року зафіксовано неявку ОСОБА_1 у вказані у виклику дату та час для складання протоколу за його участі, у зв`язку із чим протокол за ч. 1 ст. 1831 КУпАП було складено за відсутності боржника.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 1831 КУпАП відносно ОСОБА_1 було складено 07.11.2025, всупереч вказаним в акті відомостям. Тобто у суду відсутня можливість пересвідчитись чи був належним чином сповіщений ОСОБА_1 про необхідність з`явитись до державного виконавця для складання протоколу відносно нього 07.11.2025, та чому дата у виклику ОСОБА_1 для складання протоколу відрізняється від фактичної дати складання протоколу.

Суд, зберігаючи безсторонність позбавлений можливості самостійно збирати докази на користь будь-якої із сторін провадження.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статті 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З огляду на викладене, складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч. 1 ст. 1831 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведено.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутності в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 КУпАП.

Керуючись статями 1831, 247 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 1831 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутності в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя Н.М. Юдіна