Справа № 524/4793/19
Номер провадження 3-в/524/65/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі Санакоєвій Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області подання начальника Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Гребенюк І.Л. щодо звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.08.2019 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В поданні начальника Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Гребенюк І.Л. зазначено, що матеріали відносно громадянина ОСОБА_1 надійшли до Автозаводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області та були прийняті до виконання 13.09.2019 року.

13.09.2019 року Автозаводським районним відділом філії ДУ "Цетр Пробації" було направлено виклик громадянину ОСОБА_1 за адресою його проживання на 20.09.2019 року. За викликом порушник не з`явився, тому відповідно до п. 13.10 розділу XIII Наказу Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 року «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», 24.09.2019 року було направлено повторний виклик на 30.09.2021 року, за яким порушник знову не з`явився.

04.10.2019 року на підставі п.13.10. Наказу 474/5 Міністерства юстиції України від 19.03.2013 року «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт» було направлено запити до Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Автозаводського відділу Державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області для перевірки факту проживання за адресою, яка вказана в постанові Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.08.2019 року.

16.10.2019 року до Автозаводського РВ від Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука надійшло повідомлення, згідно якого стало відомо, що відомі дві можливі адреси місяця проживання порушника, а саме: АДРЕСА_1 (місце реєстрації); АДРЕСА_2 .

18.10.2019 року інспектором було здійснено вихід за місцем проживання порушника, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . В ході перевірки двері квартири ніхто не відчинив, але вдалося поспілкуватися з черговою гуртожитку, яка повідомила, що громадянин ОСОБА_1 дійсно проживає за вищевказаною адресою разом з дружиною. Останній було залишено під підпис виклик до Автозаводського РВ на 18.10.2019 року. Громадянин ОСОБА_1 за викликом не з`явився.

12.11.2019 року інспектором було здійснено вихід за місцем проживання порушника, а саме: АДРЕСА_2 . В ході перевірки двері кімнати ніхто не відчинив, тому останньому було залишено виклик до Автозаводського РВ на 13.11.2019 року. Останній за викликом не з`явився.

18.11.2019 року надійшло повідомлення від Автозаводської районної адміністрації в якому зазначено, що громадянин ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 .

29.11.2019 року порушнику були направлені виклики до Автозаводського РВ на 06.12.2019 року, 12.12.2019 року на 18.12.2019 року, 23.12.2019 року на 02.01.2020 року, 27.01.2020 року на 03.02.2020 року, однак останній за викликами не з`явився.

25.02.2020 року інспектором було здійснено вихід за місцем проживання порушника, а саме: АДРЕСА_2 . В ході перевірки двері кімнати ніхто не відчинив, але вдалося поспілкуватися з черговою гуртожитку, яка повідомила, що громадянин ОСОБА_1 на даний час в кімнаті відсутній та зобов`язалася передати виклик до Автозаводського районного відділу на 27.02.2020 року. Останній за викликом не з`явився.

24.03.2020 року порушнику були направлені виклики до Автозаводського РВ на 30.03.2020 року, 28.04.2020 року, 05.05.2020 року. Останній за викликами не з`явився.

27.05.2020 року було направлено запит до Автозаводської районної адміністрації для здійснення перевірки фактичного місця проживання громадянина ОСОБА_1

11.06.2020 року інспектором було здійснено вихід за місцем проживання порушника. В ході перевірки двері кімнати відчинила дружина порушника громадянка ОСОБА_2 , яка повідомила, що громадянин ОСОБА_2 не проживає разом із нею тривалий час, а місце знаходження останнього їй не відоме.

01.07.2020 року надійшло повідомлення від Автозаводської районної адміністрації в якому зазначено, що громадянин ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

03.07.2020 року порушнику направлено виклик до Автозаводського районного відділу на 10.07.2020 року, останній за викликом не з`явився.

06.08.2020 року інспектором було здійснено вихід за місцем проживання порушника, а саме: АДРЕСА_2 . В ході перевірки двері кімнати ніхто не відчинив, тому останньому було залишено виклик до Автозаводського районного відділу на 10.08.2020 року. Останній за викликом не з`явився.

07.09.2020 року порушнику направлено виклик до Автозаводського районного відділу на 16.09.2020 року, останній за викликом не з`явився.

25.09.2020 року громадянину ОСОБА_1 направлено виклик рекомендованим листом з повідомленням на 05.10.2020 року. Згідно отриманого повідомлення від АТ Укрпошта, яке надійшло 05.10.2020 року останній отримав лист 01.10.2020 року, але за викликом не з`явився.

06.10.2020 року від Автозаводського районного відділу Державної виконавчої служби м. Кременчук направлено повідомлення з проханням направити клопотання до Автозаводського районного суду м. Кременчука для вирішення питання щодо приводу громадянина ОСОБА_1 до Автозаводського відділу Державної виконавчої служби м. Кременчука.

21.10.2020 року від Автозаводського відділу Державної виконавчої служби у м.Кременчуці надійшло повідомлення про те, що Автозаводським районним судом м.Кременчука вже винесено ухвалу від 20.12.2019 року по справі №2-925/12 про примусовий привід громадянина ОСОБА_1 до приміщення відділу.

11.12.2020 року інспектором було здійснено вихід за місцем проживання порушника, а саме: АДРЕСА_2 . В ході перевірки двері кімнати ніхто не відчинив, але вдалося поспілкуватися з черговою гуртожитку, яка повідомила, що громадянин ОСОБА_1 періодично з`являється за вищевказаною адресою, виклик до Автозаводського районного відділу на 16.12.2020 року було залишено в дверях кімнати. Останній за викликом не з`явився.

19.01.2021 року порушнику направлено виклик до Автозаводського районного відділу на 29.01.2021 року, останній за викликом не з`явився.

05.02.2021 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука було направлено подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення. 12.09.2021 року ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука в задоволенні подання було відмовлено.

05.04.2021 року було здійснено вихід за місцем проживання порушника, останнього вдома не виявилось, але вдалося поспілкуватись з вахтером гуртожитку, яка повідомила, що громадянин ОСОБА_1 проживає в гуртожитку з дружиною. Інспектором було залишено виклик до Автозаводського РВ на 12.04.2021 року, за викликом порушник не з`явився.

28.05.2021 року до Автозаводського РВ надійшло повідомлення з Автозаводського відділу ДВС у м. Кременчуці про те, що ухвала про примусовий привід громадянина ОСОБА_1 станом на 28.05.2021 року не виконана.

08.06.2021 року інспектором було здійснено вихід за місцем проживання порушника, останнього вдома не виявилось, але вдалось поспілкуватись з вахтером гуртожитку, яка повідомила, що громадянин ОСОБА_1 проживає в гуртожитку разом з дружиною. Інспектором було залишено виклик до Автозаводського РВ на 10.06.2021 року, за викликом порушник не з`явився.

10.06.2021 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука було направлено подання, щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення. 13.07.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука відмовлено в задоволенні подання Автозаводського районного відділу.

03.08.2021, 30.09.2021 року ОСОБА_1 було направлено виклики до Автозаводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації". Правопорушник за викликами не з`явився.

11.08.2021 року інспектором було здійснено вихід за місцем проживання порушника, останнього вдома не виявилось, але вдалось поспілкуватись з вахтером гуртожитку, яка повідомила, що громадянин ОСОБА_1 проживає в гуртожитку разом з дружиною. Інспектором було залишено виклик до Автозаводського РВ на 17.08.2021 року, за викликом порушник не з`явився.

30.09.2021 року до Автозаводського районного відділу Державної виконавчої служби м. Кременчук був направлений запит, щодо здійснення примусового приводу громадянина ОСОБА_1

28.10.2021 року з Автозаводського районного відділу Державної виконавчої служби м. Кременчук надійшло повідомлення, що ухвала про примусовий привід порушника не виконана.

29.10.2021 року до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області направлено запит, щодо встановлення факту проживання громадянина ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

26.11.2021 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука направлялося подання для вирішення питання про давність виконання судового рішення відносно засудженого. 24.12.2021 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременука в задоволенні подання було відмовлено.

24.01.2022 року направлено виклик громадянину ОСОБА_1 до Автозаводського РВ на 31.01.2022 року. За викликом останній не з`явився.

04.02.2022 року направлено повторний виклик громадянину до Автозаводського РВ на 15.02.2022 року. За викликом останній не з`явився.

23.02.2022 року на підставі п.13.10 Наказу 474/5 Міністерства юстиції України від 19.03.2013 року «Про затвердження порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт» було направлено запити до Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Автозаводського відділу Державної виконавчої служби у м.Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області для перевірки факту проживання за адресою, яка вказана в постанові Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.08.2019 року.

25.04.2022 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука направлено подання, щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення. 31.05.2022 року постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука в задоволенні подання було відмовлено.

13.06.2022 року направлено виклик громадянину ОСОБА_1 до Автозаводського РВ на 20.06.2022 року. Останній за викликом не з`явився.

13.07.2022 року був направлений запит до Автозаводської районної адміністрації для здійснення перевірки фактичного місця проживання громадянина ОСОБА_1

29.08.2022 року надійшло повідомлення від Автозаводської районної адміністрації, в якому зазначено, що порушник проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

29.08.2022 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука направлено подання, щодо вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення. 15.09.2022 року постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука в задоволенні подання було відмовлено.

29.09.2022 року направлені виклики громадянину ОСОБА_1 до Автозаводського РВ на 10.10.2022 року, 17.10.2022 року. Останній за викликами не з`явився.

17.10.2022 року був направлений запит до Автозаводської районної адміністрації для здійснення перевірки фактичного місця проживання громадянина ОСОБА_1

14.12.2022 року надійшло повідомлення від Автозаводської районної адміністрації в якому зазначено, що порушник не проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

20.12.2022 року до Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці було направлено повідомлення з приводу вирішення питання про оголошення ОСОБА_1 в розшук.

20.01.2023 року з Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці надійшло повідомлення, що державному виконавцю відомо місце перебування боржника, а саме відповідно повідомлення №06/07-3194 від 13.12.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 з 05.10.2022 року.

20.01.2023 року, 28.02.2023 року, 23.03.2023 року до військової частини № НОМЕР_1 направлені запити з проханням підтвердити факт проходження військової служби громадянина ОСОБА_1

25.05.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 направлений запит з проханням повідомити чи призивався на військову службу громадянин ОСОБА_1

15.06.2023 року з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації на підставі Указу Президента України від 12.08.2022 року №574/2022 «Про загальну мобілізацію» до військової частини № НОМЕР_2 з 26.08.2022 року.

16.06.2023 року, 24.07.2023 року, 22.08.2023 року до військової частини № НОМЕР_2 направлені запити з проханням підтвердити факт проходження військової служби громадянина ОСОБА_1

05.09.2023 року з військової частини № НОМЕР_2 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині № НОМЕР_2 в період з 27.08.2022 року по 05.10.2022 року. 05.10.2022 року вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини № НОМЕР_1 .

05.09.2023 року, 12.10.2023 року, 09.11.2023 року до військової частини № НОМЕР_1 направлені запити з проханням підтвердити факт проходження військової служби громадянина ОСОБА_1

14.12.2023 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука направлено подання, щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення.

20.12.2023 року надійшла відповідь з військової частини НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 .

29.01.2024 року постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука в задоволенні подання було відмовлено.

11.03.2024 року згідно повідомлення Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про ведення об`єктивних обліків щодо виявлення кримінальних правопорушень службами на стадії реєстрації в органах і підрозділах внутрішніх справ України, заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події не передбачено, тому надати об`єктивну інформацію щодо осіб, відносно яких розпочато кримінальні провадження, а саме ОСОБА_1 не надається можливим.

16.04.2024 та 26.04.2024 року порушнику були направлені виклики до Автозаводського РВ. Останній за викликами не з?явився. 07.05.2024 року на підставі п. 13.10. Наказу 474/5 Міністерства юстиції України від 19.03.2013 року «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт» було направлено запити до Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Автозаводського відділу Державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області для перевірки факту проживання за адресою, яка вказана в постанові Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.08.2019 року.

13.05.2024 року до військової частини НОМЕР_1 направлені запити з проханням підтвердити факт проходження військової служби громадянина ОСОБА_1

06.06.2024 року надійшла відповідь з Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці про те, що згідно виконавчого документа боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

21.06.2024 року отримано повідомлення від Автозаводської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області про те, що громадянин ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 .

16.07.2024 року надійшла відповідь з військової частини НОМЕР_1 , про те що ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 вибув до нового місця служби, а саме НОМЕР_4 окремого зенітного кулеметного батальону.

16.07.2024 року, 25.09.2024 року до військової частини НОМЕР_3 направлені запити з проханням підтвердити факт проходження військової служби громадянина ОСОБА_1

25.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 направлений запит з проханням повідомити юридичну адресу НОМЕР_4 окремого зенітного кулеметного батальону.

25.11.2024 року до військової частини НОМЕР_5 направлені запити з проханням підтвердити факт проходження військової служби громадянина ОСОБА_1

19.12.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 направлений запит 3 проханням повідомити юридичну адресу НОМЕР_4 окремого зенітного кулеметного батальону.

19.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 направлений запит 3 проханням повідомити юридичну адресу НОМЕР_4 окремого зенітного кулеметного батальону.

24.03.2025 року з ІНФОРМАЦІЯ_4 надійша відповідь з адресою військової частини НОМЕР_6 .

24.03.2025 року, 21.05.2025 року, 24.06.2025 року до військової частини НОМЕР_6 направлені запити з проханням підтвердити факт проходження військової служби громадянина ОСОБА_1

15.08.2025 року, 24.09.2025 року до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Сухопутних військ Збройних Сил України направлено запит з проханням повідомити чи проходить громадянин ОСОБА_1 військову службу в складі ОК « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

25.09.2025 року надійшла відповідь з Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Сухопутних військ Збройних Сил України про те, що громадянин ОСОБА_1 з 06.12.2023 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_6 .

25.09.2025 року та 24.11.2025 року до військової частини НОМЕР_6 направлені запити з проханням підтвердити факт проходження військової служби громадянина ОСОБА_1

02.12.2025 року з військової частини НОМЕР_7 надійшла відповідь, що громадянин ОСОБА_1 дійсно проходить службу у військовій частині НОМЕР_6 на посаді помічника командира в/ч НОМЕР_6 .

Відповідно до ст.2 ч.1 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" установлена судова практика Європейського суду з прав людини (дажі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенці про захист прав людини і основоположних свобод (дал - Конвенція), часто розцішює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні порм Конвенції. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «надточий проти України» від 15.05.2018 року зазначив, що український уряд визназ кримінально правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення КУпАП не містять поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконаня таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконания таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принцицу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R(91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов?язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Натомість, дані строки, передбачені ст. 80 КК України, яка розташована у розділі XII «Звільнення від покарання та його відбування» регламентує звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів прав принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням, на підставі ст.80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

У п. 3.4. і 3.6. свого рішення від 11.10.2011 року (справа № 10-рп/2011)Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно с менші суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 року (справа № 5-324 кс15), стаття 80 КК України окреслює нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, закінчення яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов?язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину, а не кримінального проступку.

Ураховуючи вищезазначене, окремі суди (судді) вважають за можливе до правовідносин, які виникли, застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з зв?язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Відповідно до ст. 304, 305 КУпАП контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов?язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Системний аналіз положень КУПА у поєднанні із кримінальним законодавством та судовою практикою (справа № 524/452/20 Автозаводського районного суду м.Кременчука, справа № 536/593/19, № 536/1993/18 Кременчуцького районного суду Полтавської області, справа № 389/1433/19 Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області), дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.08.2019 року набрала законної сили 22.08.2019 року.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. 304, 305 КУпАП, ст. 80 КК України, начальник Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 просить суд, звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.08.2019 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Представник Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Чемерис А.О. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до Автозаводського районного суду м.Кременчука заяву про розгляд подання начальника Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Гребенюк І.Л. щодо звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.08.2019 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення розглядати без її участі, подання підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засіданя не з`явився, заяв від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

У відповідності до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У п.11.1. Розділу ХІ Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.03.2013 № 474/5 зазначено,що виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Із постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.08.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Постанова набрала законної сили 22.08.2019 року.

Також із матеріалів особової справи №31/2019 відносно ОСОБА_1 вбачається, що протягом 2019 - 2025 років, органом пробації постійно проводились заходи для встановлення місця проживання (перебування) правопорушника та виконання постанови суду та згідно повідомлення з ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається , що ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації на підставі Указу Президента України від 12.08.2022 року №574/2022 «Про загальну мобілізацію» до військової частини № НОМЕР_2 з 26.08.2022 року.

Станом на 23.12.2025 року постанова суду залишається без виконання більше п`яти років.

Відповідно до ст. 31-1 КУпАП України суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування. Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним умісті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми не більше двох годин на день. Суспільно корисні роботи не призначаються особам з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.325-1 КУпАП України постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили. Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування. За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

Порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт передбачений наказом Міністерства юстиції України № 474/5 від 19.03.2013 року «Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт». Так, згідно розділу 11 вказаного Порядку, виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст.325-1 КУпАП виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушника до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування. За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

Відповідно ст. 325-2 КУпАП, строк виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт обчислюється в годинах, протягом яких порушник виконує призначену йому суспільно корисну працю. Суспільно корисні роботи виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми не більше двох годин на день.

Як зазначено в п. 15.1 Порядку..., однією з підстав припинення виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт та зняття правопорушника з обліку є наявність підстав, що унеможливлюють виконання постанови суду, після отримання відповідного судового рішення.

Із повідомлення командира військової частини № НОМЕР_6 (а.с.195 особової справи №31/2019) від 26.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проходить військову службу на посаді помічника командира військової частини № НОМЕР_6 з правової роботи.

У зв`язку із введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 воєнного стану та його продовженням згідно указу Президента України №793/2025 від 20.10.2025 року з 05.11.2025 року строком на 90 діб, перебуванням ОСОБА_4 на військовій службі за мобілізацією та проходження ним військової служби, відсутності у нього об`єктивної можливості для відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт, призначених судом, фактично є обставиною, що унеможливлює виконання постанови суду.

Щодо застосування ст. 80 КК України суд зазначає наступне.

Статтею 303 КУпАП встановлена давність виконання постанов про накладення адміністративного стягнення, але не зазначена процедура процесуального вирішення цього питання.

Однак, визначений у ч. 1 ст. 303 КУпАП строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень є загальним і не залежить від виду призначеного стягнення. Сутність строку давності виконання відповідних постанов полягає в тому, що він є граничним періодом у часі, протягом якого мають бути вчинені всі необхідні дії, спрямовані на виконання стягнення.

Перебіг строку давності постанови суду розпочинається від моменту звернення її до виконання. Постанова вважається звернутою до виконання, коли орган, який її виніс, вручає або надсилає її копію відповідній особі або надсилає органу, уповноваженому безпосередньо її виконувати. Таким чином, своєчасне направлення постанови для виконання (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) визнається єдиним юридичним фактом, що має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови.

Статтею 303 КУпАП визначено не давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, а давність звернення її до виконання, що, в свою чергу, створює правозастосовні проблеми на завершальній стадії провадження у справах про адміністративні правопорушення. Фактична безстроковість виконання постанов про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується Європейським судом з прав людини при оцінці порушень державами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ст. 304, 305 КУпАП контроль з правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 80 КК України (за аналогією) передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Особа, на яку накладено адміністративне стягнення певного виду не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником адміністративні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання постанови про накладення стягнення.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного стягнення зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не повинен перевищувати двох років.

Отже, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Як вже раніше було зазначено судом, з часу набрання законної сили постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.08.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин, минуло більше ніж п`ять років.

Будь-які відомості про наявність постанов суду, якими було встановлено факт ухилення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, матеріали особової справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з неможливості виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у виді суспільно-корисних робіт, з об`єктивних і незалежних від правопорушника підстав, а також зважаючи на відсутність законодавчо визначеного механізму врегулювання питання щодо заміни правопорушнику адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт будь-яким іншим стягненням суд вважає доцільним задовольнити подання начальника Автозаводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» Гребенюк І.Л. та звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт накладеного постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.08.2019 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.303,304 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Подання начальника Автозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Гребенюк І.Л. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт накладеного постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.08.2019 року - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин за ч. 1 ст.183-1 КУпАП, призначеного постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.08.2019 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий суддя Ганна ОЛЕЙНІКОВА