ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2038/25 Справа № 932/2358/25 Суддя у 1-й інстанції - Орчелота А. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Кривий Ріг

01.12.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М. при секретарі судового засідання Вороні Б.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Масюк Г.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21.05.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності (в режимів) ОСОБА_1

в с т а н о в и л а :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.05.2025р. Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Масюк Г.С., яка в апеляційній скарзі:

- зазначає, що були відсутні підстави для запинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , його зупинка не відповідає вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»;

- вказує, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота, проте в протоколі також вказано ознаку алкогольного сп`яніння тремтіння пальців рук, тобто ознаки сп`яніння, названі ОСОБА_1 , є формальними;

- вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений із порушенням вимог ст. 266 КУпАП, тому є недійним, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та його огляд повинен був проводитись відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП;

- зазначає, що відеозапис є неповним, не відповідає вимогам «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» № 1026 від 18.12.2018р., тому відеозапис є неналежним доказом у справі, ні з протоколу, ні з відеозапису не можливо встановити, на який пристрій він здійснювався;

- зазначає, що ОСОБА_1 дізнавшись про наслідки складання щодо нього протоколу, погодився пройти огляд на стан сп`яніння, проте працівник поліції повідомив, що відмова від огляду на стан сп`яніння вже зафіксована;

- зазначає, що ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що поспішає терміново виконати наказ командування, та працівник поліції сказав, що треба зафіксувати його відмову на відео та він зможе далі їхати, тобто ОСОБА_1 був введений в оману порядком огляду на стан сп`яніння;

- вважає, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, а саме виконання бойового завдання, та шкода заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода, при цьому звертає увагу, що не виконання наказу ОСОБА_1 становило реальну загрозу життю, іншим військовослужбовцям;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Масюк Г.С. та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги захисника за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 11.02.2025р. о 12:03год. в м. Костянтинівка, вул. 13-ти Розстріляних, біля буд. 20 Донецької області керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS» н/з НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 та в закладі охорони здоров`я СП КНП МЦПЛЗ м. Краматорськ в м. Костянтинівка відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 1 № 244120 від 11.02.2025р., складеним щодо ОСОБА_1 про порушення ним п.2.5ПДР України, відеозапис зафіксованоїподії поліцейськими, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які, повною мірою були дослідженні в судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 245 КУпАП.

Також судом першої інстанції були досліджені доводи захисника про закриття провадження у справі, обґрунтовані тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів (фото, відеозйомка, пояснення свідків), які б свідчили про те, що ОСОБА_1 був зупинений на законних підставах та керував транспортним засобом; наданий до суду відеозапис фіксації не є безперервним, переривається; вважає, що вказаний відеозапис не можна приймати до уваги, оскільки він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність складання протоколу; огляд ОСОБА_1 , як військовослужбовця, повинен був проводитися, відповідно до вимог ст.266-1КУпАП; що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, виконуючи бойове завдання, а також те, що ОСОБА_1 не можливо позбавити права керування, бо він такого права не мав.

Суд першої інстанції розглянувши заперечення сторони захисту не встановив підстав для їх задоволення.

Суд першої інстанції після аналізу встановлених фактичних обставин та оцінки наведених доказів в їх сукупності, дійшов висновку про наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та доведеності його винуватості.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не може погодитись із висновками суду першої інстанції про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП неповно та необ`єктивно з`ясував обставини справи, що перешкодило суду першої інстанції вирішити їх в точній відповідності із законом.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, дослідив матеріали відеозапису, щодо підстав та порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановив, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, тобто порушенням ним вимог п. 2.5 ПДР України.

Так з матеріалів відеозапису вбачається, що перший файл відеозапису фіксує час події 12год. 03хв. та в цей час ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції виходить з автомобіля та прямує за працівником поліції.

Наступний файл відеозапису починається з часу 12 год. 16хв. та працівник поліції оголошує обставини події, оголошує, що ОСОБА_1 було зупинено за керування транспортним засобом з непристебнутим паском безпеки, та зазначено, що під час спілкування з ОСОБА_1 у нього виникла підозра щодо можливого перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, така підозра викликана запахом алкоголю з порожнини рота.

Таким чином можна встановити, що в матеріалах справи відсутні 13 хвилин відеозапису, та зокрема факт «первинного» виявлення у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння запаху алкоголю з порожнини рота, які були оголошені йому пізніше.

За такої умови «цілісність події» щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 слід вважати недотриманою, та такою, що утворює обґрунтований сумнів у дотриманні порядку проведеного огляду на стан сп`яніння.

Такий висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на тому, що на відеозапису ОСОБА_1 було оголошено ознаку алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, проте в протоколі про адміністративне правопорушення ознаками алкогольного сп`яніння, виявленими у ОСОБА_1 є запах алкоголю з порожнини рота, та тремтіння пальців рук.

Тобто ознаки алкогольного сп`яніння, оголошені ОСОБА_1 та які фактично внесені до протоколу про адміністративне правопорушення є відмінними, що істотно впливає на зміст встановлених фактичних обставин справи, оскільки містить розбіжності, що обґрунтовано викликає сумнів у їх наявності.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріали справи не містять постанови за ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення правил користування ременями безпеки, що стало причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , яка передбачає виключно накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені обставини були залишені судом першої інстанції поза увагою, що вплинуло на повноту та всебічність судового розгляду справи про адміністративне правопорушення для її точного вирішення відповідно до закону.

Суд апеляційної інстанції встановивши факт неналежного складання матеріалів про адміністративне правопорушення уповноваженою особою, яке було встановлено судом апеляційної інстанції, зокрема здійснення відеозапису та складення протоколу про адміністративне правопорушення, які мають суперечності не можуть слугувати беззаперечними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення за принципом «поза розумним сумнівом».

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота, проте в протоколі також вказано ознаку алкогольного сп`яніння тремтіння пальців рук, тобто ознаки сп`яніння названі ОСОБА_1 є формальними, є обґрунтованими.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції розглянув клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі на підстав вимог ст.ст. 17, 18 КУпАП у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 у стані крайньої необхідності, у зв`язку з виконанням термінового завдання командування, яке пов`язано із забезпеченням позицій на ліній фронту.

Суд першої інстанції не прийняв вказані доводи до уваги, та в обґрунтування свого рішення зазначив, що в ході розгляду справи не було встановлено будь-якої дійсної, реальної небезпеки, яка загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, а також будь-якої заподіяної та відверненої шкоди водієм ОСОБА_1 ..

Судом першої інстанції з наданої стороною захисту копії довідки б/н ТВО командира взводу безпілотних авіаціних комплексів мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_3 від 28.04.2025р. встановлено, що 11.02.2025р. о 12:00хв. у м. Костянтинівка ОСОБА_1 виконував його термінове завдання, яке пов`язане із забезпеченням позицій на лінії фронту, на яких перебували військовослужбовці взводу безпілотних авіаційних комплексів в небезпечному для їх життя та здоров`я місці. Зокрема, ОСОБА_1 терміново слід було доставити своїм побратимам рації після процесу оновлення програмного забезпечення.

Суд першої інстанції вважав недоведеними доводи сторони захисту про виконання ОСОБА_1 бойового розпорядження під час вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки до суду не було надано доказів отримання бойового розпорядження, а надана стороною захисту копія довідки не відомого походження, підписана особою, повноваження якої жодним чином не підтвердженні, та складена після події, яка відбулася 11.02.2025р.. Також, стороною захисту під час розгляду справи в суді не доведено приналежність транспортного засобу військовій частині. Інших документів, як то наказ про бойове розпорядження, витяг із журналу бойових дій, тощо - суду не надано, та суд першої інстанції вважав наведені доводи безпідставними.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись із такими висновкам суду першої інстанції, та вважає, що вони зроблені без всебічного дослідження матеріалів справи з урахуванням наступного.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи встановив, що відповідно до копії військового квитка НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 26.09.2023р. призваний на військову службу за контрактом.

Відповідно до службової характеристики ТВО командира взводу безпілотних систем авіаційних комплексів мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_3 від 28.04.2025р. солдат ОСОБА_1 займає посаду оператора відділення розвідки та корегування взводу безпілотних авіаційних комплексів мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 , за час виконання посадових обов`язків зарекомендував себе з позитивної сторони, як професійно грамотний та дисциплінований фахівець, здатний якісно виконувати свої обов`язки. Постійно працює над вдосконаленням, до виконання своїх посадових обов`язків ставиться сумлінно, спроможний самостійно примати важливі рішення, користується авторитетом у підрозділі, дотримується вимог статутів, чітко та беззаперечно виконує бойові накази командування. Шкідливих звичок не має.

Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_3 допущено до тимчасового виконання обов`язків командира взводу безпілотних систем авіаційних комплексів мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 , та вважати таким, що з 30.09.2024р. справи та посаду прийняв.

Таким чином повноваження молодшого сержанта ОСОБА_3 є підтвердженими.

Відповідно до копії довідки б/н ТВО командира взводу безпілотних авіаціних комплексів мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 молодшого сержаната ОСОБА_3 від 28.04.2025р. встановлено, що 11.02.2025 року о 12 год. 00 хв. у м. Костянтинівка ОСОБА_1 виконував його термінове завдання, яке пов`язане із забезпеченням позицій на лінії фронту, на яких перебували військовослужбовці взводу безпілотних авіаційних комплексів в небезпечному для їх життя та здоров`я місці. Зокрема, ОСОБА_4 терміново слід було доставити своїм побратимам рації після процесу оновлення програмного забезпечення.

Крім того, відповідно до довідки про обставини травми ОСОБА_1 , 16.03.2025р. отримав вибухову травму, внаслідок якої отримав закриту травму живота, розрив селезінки, гемотперитонеум, закритий фрагментарний перелам клубової кістки ліворуч, геморагічний шок першого ступеня. Травма пов`язана із захистом Батьківщини під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до службової характеристики командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 від 21.08.2025р. солдат ОСОБА_1 займає посаду оператора відділення розвідки та корегування взводу безпілотних авіаційних комплексів мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 , за час виконання посадових обов`язків зарекомендував себе з позитивної сторони, як професійно грамотний та дисциплінований фахівець, здатний якісно виконувати свої обов`язки. Постійно працює над вдосконаленням, до виконання своїх посадових обов`язків ставиться сумлінно, спроможний самостійно примати важливі рішення, користується авторитетом у підрозділі, дотримується вимог статутів, чітко та беззаперечно виконує бойові накази командування. Шкідливих звичок не має.

ОСОБА_1 нагороджений медалями «За оборону Торецька», та «За оборону рідного краю».

Суд апеляційної інстанції дослідивши підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , які не підтверджені належними допустимими доказами щодо порушенням ним ПДР щодо неналежного користування пасками безпеки, відомості про його особу, а саме проходження військової служби за контрактом у віці з 20 років, відомості про проходження ним служби, а саме сумлінне виконання ним службових обов`язків, що підтверджується двома позитивними характеристиками командира взводу та командира військової частини, бойове поранення ворожим дроном, що підтверджує його перебування у зоні бойових дій, отримані нагороди не викликає сумніву, що в день подій, який наведено в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме 11.02.2025р. ОСОБА_1 виконував бойове завдання та перебував в умовах та у стані крайньої необхідності, у зв`язку з виконанням термінового завдання командування, яке пов`язано із забезпеченням позицій на ліній фронту.

Так, відповідно до статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Дійсно, ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Натомість виконання ним бойового розпорядження, пов`язаного із виконанням термінового завдання командування, яке пов`язано із забезпеченням позицій на ліній фронту є, безумовно, заходами спрямованими на усунення небезпеки, яка загрожує державному суверенітету та цілісності, та є крайньою необхідністю, яка усуває адміністративну відповідальність.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, а саме виконання ним бойового завдання, та шкода заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода, при цьому звертає увагу, що невиконання наказу ОСОБА_1 становило реальну загрозу життю інших військовослужбовців, є слушними та приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Таким чином, враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності оскаржуваної постанови, недотримання норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є слушними та підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, не вбачає доцільності у розгляді клопотання захисника Масюк Г.С. про зупинення провадження у справі відповідно до вимог ст. 335 КПК України, у зв`язку із проходженням ОСОБА_1 військової служби за мобілізацією, та залишає вказане клопотання без розгляду.

Враховуючи наведене вище та Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Масюк Ганни Сергіївни на постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21.05.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 21.05.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян 17 000грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя