Справа № 606/1308/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Мельник А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

29.07.2025 о 01 год. 38 хв. в м.Теребовля по вул. 22-го січня, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різний запах алкоголю порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 OIML номер ARLM 0313 (повірка дійсна до 17.06.2026) та проведення такого огляду у найближчому медичному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405711 від 29.07.2025.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Худа І.Р. у судове засідання не з`явились, захисником 16.12.2025 за допомогою системи "Електронний суд" було подано клопотання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та захисника. Також, у клопотанні захисник підтримала раніше подані клопотання про закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, просила у разі не погодження суду із позицією сторони захисту і визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення застосувати покарання з урахуванням принципу індивідуалізації, оскільки ОСОБА_1 проходить службу в лавах ЗСУ на посаді водія. В даному випадку призначене судом покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами фактично паралізує можливість виконання ОСОБА_1 обов`язку із захисту Батьківщини згідно вимог ст. 65 Конституції України. За таких обставин, захисник вважає за можливе застосувати у справі про адміністративне правопорушення аналогію закону, а саме ст. 69 КК України щодо не призначення додаткового покарання ОСОБА_1 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Попередньо захисником було подано до суду письмові клопотання про направлення матеріалів справи на дооформлення з підстав того, що у протоколі не вказано повних відомостей про те, на підставі якого документу було встановлено особу ОСОБА_1 , вказано серію, номер водійського посвідчення, однак не вказано коли воно було видане та який саме орган видав посвідчення. Також подано було клопотання про зупинення провадження в справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №606/1483/25 щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№5339479 від 29.11.2025 про порушення ОСОБА_1 ч.1 ст.122 КУпАП.

У судовому засіданні 14.10.2025 у задоволенні вказаних клопотань суддею було відмовлено через їх безпідставність, що зафіксовано у протоколі судового засідання.

Крім того, у матеріалах справи міститься клопотання захисника про закриття провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, працівниками поліції порушено процедуру та порядок огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , направлення для огляду водія старого зразка, а акт огляду відсутній, у протоколі вказано, що до нього додається відео із бодікамери іншого номеру ніж та, що видавалась поліцейському Бліщуку С.В., який склав протокол, крім того один із відеозаписів датується іншою датою, відеофайли не були підписані ЕЦП.

Розглянувши матеріали справи, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч.1ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, та відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.1ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Ч. 2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За приписами пункту 1 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться поліцейським лише за наявності у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, в той час, як пунктом 12 цього розділу передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 2, 3, 4 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно ч. 3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Подібні за змістом положення містяться у п. п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до ч.1ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вона доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожного окремо та у їх взаємозв`язку, а саме:

-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №405711 від 29.07.2025, згідно якого 29.07.2025 о 01 год. 38 хв. в м.Теребовля по вул. 22-го січня, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різний запах алкоголю порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 OIML номер ARLM 0313 (повірка дійсна до 17.06.2026) та проведення такого огляду у найближчому медичному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. Під час проведення огляду застосовувалися технічні засоби відеозапису;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5339479 від 29.07.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн за порушення п.15.9.г ПДР України, а саме ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті. Відомостей про оскарження чи скасування вказаної постанови матеріали справи не містять;

- копією Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51QМ075010325, чинного до 17.06.2026, газоаналізатора Alcotest 7510 OIML номер ARLM 0313;

-із довідки УПП в Тернопільській області ДПП слідує, що відповідно до даних Інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.07.2025 у результаті огляду ОСОБА_1 проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не проводився;

-розпискою ОСОБА_2 про зобов`язання доставити автомобіль Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 до місця проживання власника;

-відеозаписами із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського, записаними на DVD-R диск, з яких слідує, що 29.07.2025 о 01 год. 26 хв. в м.Теребовля водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки було те, що останній керував транспортним засобом під час комендантської години. Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейський повідомив останньому про причину зупинки та порушення ним ПДР, а саме здійснення зупинки транспортного засобу на перехресті, за що надалі поліцейським відносно нього винесено постанову серії ЕНА № 5339479 від 29.07.2025. Під час спілкування працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук. Працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти на місці зупинки огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, на що водій відмовився. Після чого поліцейським було запропоновано водію проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду, однак водій також відмовився. ОСОБА_1 вказав, що не вживає алкоголь, що він їхав у пологовий будинок до дружини, яка народжує, повідомив, що є військослужбовцем. Працівниками поліції було роз`яснено водію процедуру огляду та наслідків, залежно від результату огляду на стан сп`яніння, а також наслідків відмови від проходження огляду, зокрема, складення протоколу за порушення п. 2.5 ПДР, однак, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду.

Щодо поданого клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя звертає увагу на те, що зазначені в ньому доводи протирічать встановленим судом обставинам на підтвердження його вини, та вважає, що вони подані виключно задля уникнення відповідальності.

Так, щодо наявності розбіжностей у датах, зафіксованих у відеозаписах та наявності відеозаписів подій на нагрудній камері під іншим серійним номером ніж той, що видавався працівнику поліції, який складав протокол, суддя зазначає, що вказані розбіжності не спростовують встановлених судом обставин, зокрема, що правопорушення мало місце 29.07.2025 і дата запису події, належність нагрудної камери іншого працівника поліції не є суттєвими фактами, які би вказували на недопустимість доказів. Крім того, із долученої захисником відомості до журналу обліку видачі портативного відеореєстратора від 28.07.2025 слідує, що відеореєстратор із серійним номером 475784, відеозаписи із якого долучені до протоколу таки видавався 28.07.2025 працівнику поліції, тобто перебував у справному стані.

Що стосується долученої захисником виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 , то з неї слідує, що останній проходив медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння 30.07.2025 о 13 год 15 хв., в той час як відмова його від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі мала місце 29.07.2025 о 01 год 38 хв., тобто із значним проміжком часу. Крім того, у провину ОСОБА_1 ставиться порушення ним саме п.2.5 ПДР, тобто відмова від проходження огляду.

Інші доводи захисника, зокрема, посилання на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу старого зразка, а акт огляду відсутній, не спростовують наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння і факту його відмови від проходження медичного огляду, тобто факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому його слід притягнути до відповідальності.

Щодо клопотання захисника про застосування положень ст.69 КК України та не призначення ОСОБА_1 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя зазначає, що у санкції ст.130 КУпАП законодавець не передбачив можливість альтернативи основного та додаткового покарань.

Аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.

У чинному КУпАП дійсно наявні деякі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, однак, питання призначення адміністративного стягнення чітко врегульовано главою 4 КУпАП, і будь-якої прогалини у даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.

Більше того, законодавцем окремо передбачено неможливість застосування до правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, звільнення від відповідальності за малозначність, що вказує на його підвищену суспільну небезпечність.

З наведених вище мотивів, суд відхиляє доводи захисника про можливість за аналогією закону застосувати до цих правовідносин положення ст. 69 КК України та накласти стягнення більш м`яке, ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

При цьому, суд зазначає, що позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, як того імперативно вимагає санкція ч.1 ст.130 КУпАП, не означає, що це фактично призведе до неможливості виконання ОСОБА_1 обов`язку щодо захисту держави, оскільки Конституцією України не передбачено покладення обов`язку по захисту країни, її незалежності та територіальної цілісності, виключно на громадян України, які мають право керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідатиме характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.130,247,283,284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 - звільнити.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний штраф в дохід держави.

Постанова судді у справах про у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.В.Мельник