Справа № 445/2945/25
провадження № 3/445/1244/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2025року суддя Золочівського районного суду Львівської області Кіпчарський О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

до Золочівського районного суду Львівської області із Золочівського РВП ГУНП у Львівській області надійшла адміністративна справа щодо ОСОБА_1 за фактом можливого вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №495565 від 27.10.2025 року, вбачається, що такий складено за фактом, що ОСОБА_1 27.10.2025 року о 13 год. 22 хв., у м. Золочеві, по вул. Л. Українки, 16, Золочівського району, Львівської області, керував автомобілем марки «Смарт», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України", затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, повторно протягом року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП заперечив, вказує, що він злякався працівників поліції, оскільки їх було близько семи осіб, його зупинили безпідставно, алкогольних напоїв він не вживав, однак не заперечив факту того, що дійсно відмовився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Представник ОСОБА_1 адвокат Филипів Т.І. подав клопотання про закриття провадження у справі, де вказує, що дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки попереднє аналогічне правопорушення вчинено 08.04.2024 року, тобто більш ніж рік тому, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на пристрій, яким здійснено відео фіксацію ймовірного правопорушення, відеозапис місцями переривається, час на відеозаписі не відповідає часу ймовірного правопорушення, що вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, протокол складено за відсутності свідків.

Ознайомившись із клопотанням про закриття провадження у справі, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та її представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не ч. 2 ст. 130 КУпАП зважаючи на таке.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказане положення стосується не лише кримінальних проваджень, але й адміністративних правопорушень, які в контексті Європейської конвенції захисту прав та основоположних свобод також трактуються як невеликі злочини.

За вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя звертає увагу, що весь процес спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції зафіксований на нагрудну бодікамеру працівника поліції, а також на відеореєстратор, встановлений в службовому автомобілі працівників поліції.

На відеозаписі чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Смарт», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції.

На відеозаписах також чітко зафіксовано, що працівник поліції вказує водію ОСОБА_1 , що останній має ознаки алкогольного сп`яніння, а тому пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. На цю пропозицію ОСОБА_1 відповідає відмовою, як і пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративні правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 27.10.2025 року, рапортом працівника поліції від 27.10.2025 року, направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу, поясненнями ОСОБА_1 , які надані останнім в судовому засіданні, а тому останнього слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи представника, що відеозапис не є цілісним, відсутні свідки правопорушення суддя до уваги не приймає, оскільки відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння чітко зафіксована на відеозаписі, жодних сумнівів з даного приводу у судді не виникає, факту вчинення правопорушення вказані твердження не спростовують.

Водночас, суддя зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №495565 від 27.10.2025 року дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вже було зазначено, 27.10.2025 року водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, відмовився.

Згідно постанови судді Золочівського районного суду Львівської області від 28.11.2024 року у справі № 445/865/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього відповідне адміністративне стягнення.

Як вбачається із вказаної постанови, правопорушення вчинено ОСОБА_1 08.04.2024 року, тобто більш ніж за один рік до 27.10.2025 року, відтак, повторно протягом року ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не вчиняв, а тому його дії невірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП та підлягають відповідно перекваліфікації на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перекваліфікація дій у даному випадку є допустимою, оскільки пом`якшує становище особи, що притягається до відповідальності.

Відтак, сукупність вказаних доказів, є достатніми для висновку, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому на нього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією відповідної статті.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 23, 130, 221,284, КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст.307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Золочівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О. М. Кіпчарський