ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/405/25 Номер провадження 33/814/1128/25Головуючий у 1-й інстанції Цімбота Л. Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Фесенко Ю.О.,

Прокурора Кондратенка Г.М.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Фесенко Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 листопада 2025 року визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в сумі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 будучи присяжним Чорнухинського районного суду Полтавської області , відповідно до підпункту «г» п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (до 01.04.2025, а саме лише о 16:10 год. 09.04.2025 подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді захисник Фесенко Ю.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження на підставі ст. 22 КУпАП в зв`язку з малозначністю.

Вказує, що суд не з`ясував можливість застосування до особи норм ст. 22 КУпАП, яка передбачає закриття провадження за малозначністю, з огляду на те, що ОСОБА_1 є директором закладу дошкільної освіти та не подає регулярно декларації, лише вдруге та не обізнана з порядком дій в реєстрі НАЗК.

Скоєне правопорушення не є грубим та не свідчить про намір ухилитися від подання декларації чи приховати відомості.

Звертає увагу, що заборони чи обмежень на застосування ст. 22 КУпАП до правопорушень, передбачених ст. 176-2 КУпАП не встановлено.

Вважає, що наявні підстави для пом`якшення відповідальності, зважаючи на скоєння правопорушення вперше та його малозначність.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, прокурора, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку на підставі протоколу №397 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, рапорту, особистих пояснень ОСОБА_1 , повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації, про доведеність винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, з чим погоджується апеляційний суд.

Не заперечуючи факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ч.1 ст. 172-6 КУпАП, внаслідок несвоєчасного подання декларації, захисник в апеляційній скарзі просить, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю та закрити провадження у справі.

Вказує, що ОСОБА_1 подавала декларацію лише другий раз, не будучи в повній мірі обізнаною з порядком дій при подачі декларації. Жодного умислу на не подання чи умисне утаювання інформації в декларації в неї не було,заподіяння шкоди державі відсутнє.

Надаючи оцінку вказаним доводам апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 визнала протиправність своїх діянь, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема те, що вона щиро розкаюється у вчиненому, засуджує свою неправомірну поведінку, обставин, що обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

Враховуючи особу правопорушника, яка має статус ВПО та одинокою матір`ю, самостійно виховує доньку, працює на посаді директора закладу дошкільної освіти, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, визнала вину у вчиненому адміністративному правопорушенні та щиро розкаялася, характер та обставини вчиненого нею адміністративного правопорушення, яким не завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, які охороняються законом, що, на думку апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок свідчить про малозначність діяння.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети, а саме виховного впливу на особу та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Фесенко Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 листопада 2025 року скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю та оголосити їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна