Справа № 671/177/25
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2025 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б. розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

за ч.1 ст.130 КУпАП, в присутності захисника Щербатюка О.Д.

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2025 року о 23 год. 02 хв. в м. Волочиську по вул. Незалежності, 120 Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «21703» з державними номерними знаками (далі д.н.з.) НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність.

22 квітня 2025 року постановою судді Волочиського районного суду Хмельницької області (у справі № 671/177/25) на підставі клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Щербатюка О.Д. матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП передано за підсудністю до Теребовлянського районного суду Тернопільської області.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Щербатюк О.Д., просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вважав, що у поліцейського не було підстав для зупинки автомобіля, відповідно не було підстав пропонувати водієві проходити огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 неодноразово вказує поліцейському про відсутність підстав зупинки автомобіля, його підзахисний не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, про що свідчить відео долучене до матеріалів справи.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №232040 від 27.01.2025, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора, який був оглянутий в судовому засіданні, з яких слідує, що водій ОСОБА_1 ,керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21703 д.н.з НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. Поліцейський з`ясовує наявність документів, що посвідчують особу та документів, які підтверджують правомірність володіння транспортним засобом. З приводу причини зупинки працівник поліції пояснює, що в автомобілі наявні механічні пошкодження лакофарбового покриття, а також манера їзди водія, зокрема, автомобіль рухався з одного кінця дороги до іншого, що дало підстави працівнику поліції підозрювати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Поліцейський при спілкуванні з ОСОБА_1 вказує, що вбачає в нього ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 вказує, що згоден пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні. Поліцейський пропонує проїхати в медичний заклад та пройти огляд на стан сп`яніння декілька разів, роз`яснює наслідки відмови. Поліцейський демонструє ОСОБА_1 технічний прилад, пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці, ОСОБА_2 відмовляється. Поліцейський пропонує декілька разів пройти огляд в медичному закладі, водій не відповідає, поліцейський пояснює, що сприймає це як відмову проходити огляд на стан спяніння.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абз.2,4 ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух"). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст.52 цього Закону). За положеннями ч.2 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії.

За змістом абзаців 3 та 5 ч.2 ст.16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 ПДР).

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобо, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

В силу ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети виховання правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в майбутньому.

Суд критично оцінює пояснення захисника про те, що працівники поліції не вказали причину зупинки, на відео зафіксовано, що працівник поліції роз`яснює причини зупинки, зокрема вказує, що в автомобіля наявні механічні пошкодження лакофарбового покриття, а також манера їзди водія, автомобіль хаотично рухався з одного кінця дороги до іншого, що дало підстави працівнику поліції підозрювати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На відео зафіксовано факт відмови проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, що є дотримання ст. 266 КУпАП, та дає можливість суду прийти до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605,60 грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя І.Б. Марціцка