Номер провадження: 33/813/2338/25
Головуючий у першій інстанції Лагода К. О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чередник К.А.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кострич Михайла Петровича на постанову судді Приморського районного суду міста Одеси від 05 листопада 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №54002 від 14.09.2025 року, 14.09.2025 року о 21 годині 20 хвилин у м. Одесі по вул. Кінній, 22, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat» НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом "BMW 318D" НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 2.3.б., 13.1 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою судді Приморського районного суду міста Одеси від 05 листопада 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення заст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 коп.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, захисниа ОСОБА_1 адвокат Кострич Михайло Петрович подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Приморського районного суду міста Одеси від 05 листопада 2025 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у протоколі зазначено, що події відбувалися 14.09.2025 року о 21:20 хвилин. Разом з тим, події відображені у протоколі мали місце за день до цього 13.09.2025 року. Тобто суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи. Так, ОСОБА_1 допустив невелике зіткнення з автомобілем ввечері 13.09.2025 року, разом з тим, автомобіль БМВ був припаркований та водія поруч не було (також зазначається у поясненнях потерпілої, що автомобіль там був припаркований ще за 2 тижн і до цього). Контакт автомобілів був мінімальним, (невеликі потертості ЛКП), скаржник мав намір одразу відшкодувати шкоду і часто раніше бачив там цей автомобіль, однак по причині відсутності власника БМВ не викликав поліцію. Наступного дня ввечері ОСОБА_1 побачив водія БМВ та підійшов до автомобіля і після цього потерпіла викликала поліцію.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи на 05.12.2025 року на 11:00 год. ОСОБА_1 та його адвокат Кострич Михайло Петрович, потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань або заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи за їх відсутності до суду не подавали.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Також, ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

За таких підстав апеляційний суд не вбачає поважних причин для відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладаючи на нього адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Слід зазначити, що відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

За приписами ст. 251 КУпАП, тягар доказування доведеності вини особи у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення покладається на уповноважену службову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, тобто у даному конкретному випадку, на поліцейського.

Апеляційний суд виходить із того, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості тощо.

Для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, апеляційним судом повторно досліджено докази, що зібранні по справі працівниками поліції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №54002 від 14.09.2025 року, 14.09.2025 року о 21 годині 20 хвилин у м. Одесі по вул. Кінній, 22, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat» НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом "BMW 318D" НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 2.3.б., 13.1 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Протокол підписаний ОСОБА_1 .

До протоколу про адміністративне правопорушення приєднано схему місця ДТП від 14.09.2025 року.

З даної схеми місця ДТП вбачається, що ДТП сталася 14.09.2025 року о 21 годині 20 хвилин на вул. Кінній, 22, м. Одеса. На схемі місця ДТП відображено місце розташування на проїзній частині після ДТП автомобілів «Volkswagen Passat» НОМЕР_1 , "BMW 318D" НОМЕР_2 та місце зіткнення. На звороті схеми місця ДТП наведено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП, а саме: «Volkswagen Passat» НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження у вигляді: передній бампер з лівої сторони; "BMW 318D" НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження у вигляді: передні двері з лівої сторони.

Дана схема місця ДТП підписана ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від підпису відмовився.

Матеріали справи також містять письмові пояснення свідків ДТП, що надані 14.09.2025 року працівникам поліції.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 остання пояснила, що в алкогольному сп`янінні водій виїхав у машину "BMW 318D" НОМЕР_2 в 21.20 год. по вулиці Кінній, 22, його автомобіль Volkswagen Passat» НОМЕР_1 14.09.2025. Автомобіль був припаркований іншим водієм близько 2 тижнів назад її чоловіком.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 останній пояснив, що на його думку пошкоджень т/з BMW немає.

Як вже встановлено, ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п.п. 2.3б, 13,1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.3б ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Апеляційний суд звертає увагу, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що у протоколі зазначено, що події відбувалися 14.09.2025 року о 21:20 хвилин, разом з тим, події відображені у протоколі мали місце за день до цього. - 13.09.2025 року, тобто суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи,апеляційний суд зазначає наступне.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд досліджує матеріали справи які зібрані працівниками поліції, на підтвердження вини, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в даному випадку, ОСОБА_1 . Так, з матеріалів справи вбачається сукупність факторів, які свідчать що ДТП трапилося саме 14.09.2025 року о 21:20 хвилин, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №54002 від 14.09.2025 року, з обставинам викладеними про настання ДТП 14.09.2025 о 21:20 хвилин року, ОСОБА_1 особисто підписано, в поясненнях відсутні заперечення щодо цього, в поясненнях ОСОБА_2 , наданої на місці ДТП вказано, що: « водій в`їхав у у машину "BMW 318D" НОМЕР_2 в 21.20 год. По вулиці Кінна, 22, його машина НОМЕР_1 . 14.09.2025», у власних поясненнях ОСОБА_1 не вказав про настання ДТП в інший день, аніж зазначений у протоколі, також до суду першої та апеляційної інстанціях не надано було доказів про протилежне.

Тому оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, як кожний окремо, так і в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані в справі докази відображають обставини, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються між собою і не викликають суперечностей у їх відповідності фактичним обставинам справи, тобто є належними, допустимими і достатніми для підстав вважати, що в діях ОСОБА_1 наявна вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, щодо клопотання в прохальній частині апеляційної скарга про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, апеляційний суд звертає увагу що у відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти таку постанову.

Тобто, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд констатує, що при розгляді справи судом першої інстанції надано доказам по справі належну та об`єктивну оцінку, та твердження апелянта про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, не знайшли свого підтвердження.

Крім того, незгода апелянта з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ст. 124 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кострич Михайла Петровича - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду міста Одеси від 05 листопада 2025 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений: 22.12.2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе