Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Рівне

Справа № 565/2306/25

Провадження № 33/4815/1108/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вараського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вараського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2025 року о 01 год. 06 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Dacia Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Вараш по м-ну Північний в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу приладом «Drager Alcotest 6820», становив 0,37‰, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Керімов Е.Р. просить скасувати постанову місцевого суду від 14 листопада 2025 року та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вказує, що патрульний екіпаж поліції не здійснював зупинку транспортного засобу під його керування під час руху, оскільки 06.09.2025 року приблизно о 00 год. 40 хв. він перебував на території автозаправної станції і через деякий час, коли його автомобільне рухався, на територію АЗС заїхав автомобіль поліції, з якого вийшли поліцейські і без жодних підстав підійшли до його транспортного засобу і розпочали перевірку особи. Зазначає, що він не вживав алкогольні напої, тому погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, який на місці зупинки показав позитивний результат 0,37‰, однак незважаючи на його заперечення з цього приводу працівники поліції не роз`яснили йому право пройти такий огляд в медичному закладі та не доставили його до медичного закладу для повторного огляду, а також не складали протокол у його присутності, що свідчить про грубе порушення працівниками поліції вимог чинного законодавства.

Наголошує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що температура повітря в місті Вараш 06 вересня 2025 року на час проведення тестування становила +16,9 ?, в той же час тестування було проведено при температурі +29?, що більш ніж вдвічі перевищує фактичні показники та викликає обґрунтовані сумніви у коректній роботі приладу. Також вважає, що прилад, за допомогою якого проводився огляд, використаний з порушеним терміном калібрування, встановленим заводом-виробником, оскільки, з моменту останнього калібрування газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» пройшло більше 6 місяців, тому, на його думку, результати такого огляду не є належним доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить здійснювати розгляд справи без його участі. Частиною 2 ст.268 КУпАП не визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, є обов`язковою. За наведених обставин, з метою розгляду справи в розумні строки апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності апелянта.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, приписами частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При прийняті постанови щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції вказані вимоги закону було дотримано.

Висновки суду про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №445023 (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду позитивний 0,37 ‰ (а.с.5), результатом тесту №3699 від 13.06.2025 року, проведеного за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager 6820», згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,37‰ (а.с.3); відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксована вказана подія, що підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та правильно визнав винним ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 а ПДР та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Так, на переконання апеляційного суду, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів зупинки під час керування транспортним засобом є безпідставними, оскільки з відеозаписів, які містяться матеріалах справи вбачається, що працівники поліції слідують на патрульному автомобілі за автомобілем ОСОБА_1 , який заїхав на заправну станцію, при розмові він не заперечував факт керування транспортним засобом та вказував, що їде за сигаретами (час 00:25).

Також суд критично відноситься до доводів апелянта щодо не роз`яснення йому права пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, однак згідно відеозапису, після проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не вказував, що не погоджується з його результатами, тому у працівників поліції були відсутні підстави для доставлення його до медичного закладу для повторного проведення такого огляду.

Інші апеляційні доводи апеляційної скарги, зокрема, щодо сумнівності результатів огляду за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» у зв`язку з вказаною температурою повітря, яка відрізнялася від дійсної, а також щодо порушення терміну калібрування цього приладу, були належним чином оцінені суддею місцевого суду та їм була надана відповідна оцінка, тому апеляційний суд вважає, що вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 а Правил дорожнього руху та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Вараського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2025 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, відповідно до вимог апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Вараського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович