ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3302/25 Справа № 173/2634/25 Суддя у 1-й інстанції - Челюбєєв Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення на підставі 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 31.08.2025 о 09 год. 27 хв. в Кам`янському районі, с. Посуньки, вул. Театральна, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі, КНП КМРМЛ № 9, відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

31.08.2025 о 09 год. 27 хв. в Кам`янському районі, с. Посуньки, вул. Театральна, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 ,не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує на необґрунтованість та безпідставність постанови суду першої інстанції, оскільки при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції не взято до уваги позицію особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а наявним в матеріалах справи доказам не надано належної і повної оцінки, що стало наслідком допущення судом першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що відеозаписом працівників поліції не підтверджено рух транспортного засобу MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 . Відеозапис бодікамери поліцейського починається о 09 год. 36 хв., коли автомобіль перебував у нерухомому стані, за кермом ніхто не перебував. Коли працівники поліції повідомили, що буде складено протокол за скоєння ДТП та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, він повідомив, що не перебував за кермом автомобіля, а автомобілем керував його молодший брат ОСОБА_2 .

Працівник поліції Цибулько К.В. опитала оточуючих, які повідомили, що не бачили хто був за кермом.

Зазначає, що повідомляв поліцейських, що не вказав одразу, що за кермом був молодший брат, оскільки він боявся. Однак коли йому роз`яснили ступінь відповідальності, він повідомив, що не перебував за кермом, та чітко вказав на особу яка перебувала за кермом, однак працівники поліції не врахували цих пояснень і не здійснили дій для встановлення цієї особи.

В суді першої інстанції допитано ОСОБА_2 , який за участі законного представника та під присягою надав суду свідчення, що саме він перебував за кермом автомобіля в момент ДТП і не впорався з керуванням, скоївши ДТП. Однак судом ці покази безпідставно відхилені.

Оцінка суду про те, що покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суперечать іншим дослідженим доказам є неспроможними, оскільки суд не конкретизував, яким саме доказам суперечать покази свідків.

Матеріали справи не містять жодного доказу керування апелянтом транспортним засобом в момент ДТП, а навпаки, свідки стверджують зворотнє. Відтак у суду першої інстанції були всі законні підстави для направлення справи для доопрацювання до органу поліції з метою встановлення і притягнення винної особи до відповідальності на підставі встановлених показів свідків.

Крім того апелянт вказує на те, щоб підтвердити або спростувати факт його керування транспортним засобом, суд мав можливість призначити експертизу, клопотання про яку наявне в матеріалах справи, однак у цьому клопотанні, судом було безпідставно відмовлено.

Вважає, що суд притягнув його до відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП без наявності доказів вчинення правопорушень.

Згідно відеозаписів з нагрудної камери, о 12 годині 10 хвилин підійшов ОСОБА_4 , який вказав, що перебував за кермом автомобіля. При цьому поліцейська почала залякувати його тим, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, мотивуючи тим, що їй надано невірні свідчення.

Поліцейські на відеозаписі самі підтверджують, що невірно склали протокол по ст.130 КУпАП, оскільки не встановили всіх обставин справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439278 від 31.08.2025, працівником поліції зазначено, що свідки у цій справі не залучалися, однак суд першої інстанції врахував письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , які надані ним щодо іншої справи за протоколом серії ЕПР1 №439304 від 31.08.2025, складеного за ст.124 КУпАП.

Разом із тим, суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_3 , надані безпосередньо в судовому засіданні за участі його законного представника і під присягою. Підстави не врахування свідчень наданих в судовому засіданні свідком ОСОБА_3 при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції не зазначено.

Згідно відеозапису, поліцейська Цибулько К.В. об 11 год. 33 хв. стверджувала, що саме вона відібрала письмові пояснення у свідка ОСОБА_3 за участю його батька, однак самі письмові пояснення містять відомості, що їх відібрав інспектор СРПП ВП №4 Кам`янського РУП старший лейтенант поліції Дмитро Мільтих, що суперечить відеозаписам.

Ці протиріччя суд першої інстанції не врахував, не надав їм належної оцінки і не усунув шляхом виклику і допиту самих працівників поліції.

Апелянт просить врахувати, що як стверджували поліцейські, він та ОСОБА_3 в момент складання протоколу були у стані алкогольного сп`яніння, а відтак, його письмові пояснення надані в такому стані, не можуть братись судом до уваги.

Вважає, що не врахувавши покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні, суд першої інстанції порушив принципи безпосередності, рівності та повноти дослідження доказів у справі.

Рапорт інспектора поліції від 31.08.2625 не може визнаватись судом як належний і допустимий доказ, оскільки рапорт адресований начальнику ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і фактично є внутрішнім документом поліції, яким підлеглий доповідає своєму керівництву, а не суду.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 31.08.2025 суперечить відомостям встановленим у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439278 від 31.08.2025, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у протоколі поліцейським встановлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, тоді як в направленні зазначені інші ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя.

Такі розбіжності в процесуальних документах свідчать про надуманість ознак сп`яніння і тягне за собою визнання «Направлення...» недопустимим доказом, оскільки він суперечить іншим процесуальним документам, зокрема обставинам, встановленим у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дане направлення не містить відомостей про його вручення або ознайомлення апелянт із його змістом, а також відмову від огляду, що ставить під сумнів наявність такого направлення під час складання протоколу.

Апелянт зазначає, що окрім протоколів за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно нього складена постанова серії ЕНА №5613506 від 31.08.2025 за фактом того, що він нібито 31.08.2025 керував автомобілем MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 та на вул. Театральній, 2 в с. Посуньки, не здійснив зупинку транспортного засобу на знак 2.2 на залізничному переїзді при непрацюючому світлофорі, чим порушив п. 20.2 ПДР України.

Вказана постанова поліції скасована рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2025 у справі № 173/2448/25 з підстав ненадання відповідачем доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП. Тобто суд дослідивши матеріали справи та відеозаписи з бодікамер працівників поліції, дійшов висновку про відсутність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП, оскільки відповідачем, в тому числі, не доведено факту керування транспортним засобом і відповідно вчинення порушення ОСОБА_1 за вказаних у постанові обставин.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції не врахував рішення суду від 23.10.2025 та не надав оцінку встановленим фактам.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 просить постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності ст. 124, за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Поздняков В.Г. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Інформації про поважність причин неявки, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому апеляційний суд, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, вважає можливим провести апеляційний розгляд справи за відсутності сторони захисту.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протоколи про адміністративні правопорушення; рапорт працівника поліції; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;письмові пояснення ОСОБА_3 ; схемою місця ДТП, фотознімки.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Так, під час розгляду справи судом першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що транспортним засобом не керував, він перебував на сидінні автомобіля збоку, як пасажир; за кермом був його неповнолітній брат ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що зранку 31.08.2025 зустрів свого двоюрідного брата ОСОБА_1 , який попросив відвести його в магазин, оскільки він вживав спиртне. Свідок погодився та сів за кермо автомобіля брата разом з ОСОБА_1 та своїми друзями. Проїжджаючи один з поворотів, не впорався з керуванням, виїхав за межі дороги та врізався в паркан житлового будинку. Коли після ДТП приїхали працівники поліції, то ОСОБА_1 сказав, що це він був за кермом автомобіля, так як не хотів, щоб неповнолітній брат був притягнутий до адміністративної відповідальності. Водійських прав він не має.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він є знайомим ОСОБА_1 31.08.2025 вранці він йшов з друзями до гаражу і зустріли ОСОБА_1 , якого раніше не знав. Усі разом сіли до його автомобіля - він, Назар і ОСОБА_6 , розмістилися на задньому сидінні, на передньому пасажирському місці перебував ОСОБА_1 , а за кермом знаходився ОСОБА_2 . Потім відбулося ДТП, з автомобіля свідок виходив вже останнім, після того під`їхали працівники поліції, а він поїхав додому зі своїм батьком.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439278 від 31.08.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1, справа № 173/2634/25), 31.08.2025 о 09:27:00 годині в с. Посуньки Кам`янського району Дніпропетровської області по вул. Театральна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі, КНП КМРМЛ № 9, відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Подію зафіксовано на нагрудні бодікамери №799247, 799245.

У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено пояснення додані на окремому аркуші.

Вказано, що тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керувати транспортним засобом.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено місце та час розгляду справи.

Протокол підписаний працівником поліції, який його складав та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно рапорту інспектора поліції, 31.08.2025 під час несення служби о 09.40 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те що за адресою: с. Посуньки, вул. Театральна, буд. 2, легкове авто в`їхало (д.н.з. НОМЕР_1 ) в паркан до заявниці.

На місці події за вказаною адресою було встановлено, що 09.27 годині водій ОСОБА_1 керував власним автомобілем MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 та при здійсненні маневру повороту праворуч, не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на паркан поряд будинком № 2 по вул. Театральна в с. Посуньки Кам`янського району Дніпропетровської області. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

В ході спілкування з водієм та встановлення обставин вчинення ДТП у останнього були виявлені ознаки алкогольного спітніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Водієві ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 в установленому законом порядку або у найближчому закладі охорони здоров`я КНП КМР МЛ №9. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився під запис нагрудної камери поліцейського.

Водію неодноразово було роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду, його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, на що водій повідомив, що йому зрозуміло та все одно відмовляється.

Водієві було роз`яснено його права та обов`язки згідно ст. 268 КУпАП.

У зв`язку з вищенаведеним та встановлення обставин вчинення ДТП щодо ОСОБА_1 , який порушив п. 12.1 ПДР було складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 439304 за ст. 124 КУпАП та адміністративний протокол серії ЕПР1 №439278 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Дану подію зареєстровано до ЄО № 4641 від 31.08.2025.

Подія фіксувалась на нагрудний відеореєстратор поліцейського № 799247, 799245 (а.с.3, справа № 173/2634/25).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , наданими працівникам поліції, 31.08.2025 він їхав на своєму автомобілі MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 по м.Вільногірськ, вул. Центральна. Проїжджаючи через с. Посуньки, біля будинку № 2 по вул. Театральна, не впорався з керування та здійснив наїзд на паркан біля будинку № 1, при повороті. До скоєння ДТП, він разом із своїм знайомим вживав спиртні напої, а саме випив одну пляшку 0,5 пива. Коли поліцейські запропонували пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 на визначення стану алкогольного сп`яніння, він відмовився, так як не мав бажання. Їхати в м. Кам`янське в лікарню, де огляд буде проводити лікар також відмовився. Від підпису пояснень відмовився на камер поліцейського № 799243 (а.с.5, справа № 173/2634/25).

Відповідно до письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_3 , наданих працівникам поліції у присутності його батька, 31.08.2025 приблизно о 09.30 він їхав в автомобілі MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 на задньому сидінні як пасажир. За кермом їхав його знайомий ОСОБА_1 та на повороті с. Посуньки - м.Вільногірськ, не впорався з керуванням та в`їхав у паркан. Алкоголь до моменту, як сів в автомобіль вживали зі знайомими (а.с.7, справа № 173/2634/25).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, водій ОСОБА_1 відмовився, про що у відповідній графі наявний власноручний підпис останнього (а.с.8, справа №173/2634/25).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 31.08.2025 о 10 годині 10 хвилин водія ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я КНП КМР МЛ № 9 для проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя (а.с.9, справа № 173/2634/25).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №439304 від 31.08.2025, складного щодо ОСОБА_1 , 31.08.2025 о 09:27:00 годині в с.Посуньки Кам`янського району Дніпропетровської області, вул. Театральна, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

У графі «Свідки чи потерпілі» вказано ОСОБА_3 .

Зазначено, що до протоколу додаються схема місця ДТП, пояснення водія, пояснення свідків, рапорт поліцейського, інші матеріали справи.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, про що мається підпис останнього у відповідній графі.

Протокол підписаний працівником поліції, який його складав, а також особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1, справа №с 173/2636/25).

Згідно електронного рапорту поліцейського, 31.08.2025 о 09.40 годин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 31.08.2025 о 09.40 за адресою: Кам`янський район, с. Посуньки, вул. Театральна, буд. 2, легкове авто (д.н.з. НОМЕР_1 ) виїхало в паркан заявниці ОСОБА_7 (а.с.3, справа №с 173/2636/25).

За письмовими поясненнями ОСОБА_7 , наданими працівникам поліції на місці події, 31.08.2025 внаслідок ДТП за участю ОСОБА_1 було пошкоджено металеві ворота з профнастилу прощею 8м? та паркан висотою 1,8м (металевий профіль 20х40) довжиною 20м та стовби з металопрофілю 40х60 загальною довжиною 8 м. Тілесних ушкоджень під час ДТП не отримала (а.с.7, справа №с 173/2636/25).

У схемі місця ДТП від 31.08.2025 відображено розташування автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП; розташування будинку № 2 по вул. Театральній в с. Посуньки; дорожній знак «Головна дорога»; місце удару.

Також у схемі місця ДТП зафіксовано пошкодження, які отримав автомобіль MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 в результаті ДТП

В графі «Вид пригоди» вказано «ДТП».

Кількість учасників ДТП 1.

В графі порушення пункту ПДР зазначено: п.12.1.

Схема місця ДТП підписана працівником поліції, який її складав, а також учасником події водієм ОСОБА_1 (а.с.8, справа №с 173/2636/25).

Також в матеріалах справи наявна фототаблиця, де зафіксовано розташування автомобіля MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 після дорожньо-транспортної пригоди(а.с.12, справа №с 173/2636/25).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Працівниками поліції долучено до матеріалів справи один DVD диск з відеофайлом «export-pyogf».

На вказаному відеофайлі наявний запис з нагрудної камери працівника поліції №799245 від 31.08.2025 тривалістю 09:36:39-09:51:40, де зафіксовано, що працівник поліції на місці події, де видно, що автомобіль пошкодив паркан, звертається до особи, як потім буде встановлено ОСОБА_1 : «Надай документи. Ти п`яний...Швидка потрібна?»

ОСОБА_1 : «Не потрібно. Вибачте, можна буде рішить без.. якось без...»

Працівник поліції: «Чого так швидко їхали?»

ОСОБА_1 : «Я все відшкодую..»

Жінка, яка перебуває на місці події, та у подальшому буде з`ясовано ОСОБА_7 : «Тобі одного разу мало було? Газову трубу пошкодили і батько приїздив?»

ОСОБА_1 : «Я перший раз в аварію попав, батько не приїздив».

ОСОБА_7 : «А чого ти тверезий?»

ОСОБА_3 о 09:38:01 годині мовою оригіналу: «Потому что за рулем был, поэтому и трезвый. А что ему пьяным быть за рулем?»

Працівник поліції до ОСОБА_1 : «Ви знаєте, що це кримінальна відповідальність?»

ОСОБА_1 : «Да, я знаю, що це кримінальна відповідальність... я хотів рішить...»

Працівник поліції, читаючи документи водія: « ОСОБА_1 »

ОСОБА_1 : «Да».

ОСОБА_7 : « ОСОБА_8 мені права, я буду писати заяву до суду!»

Працівник поліції: «Права залишаться у мене».

ОСОБА_7 : «Він уже був в заборі на тій стороні...»

ОСОБА_1 о 09.39:16 годині: «Я трошки перевищив швидкість.. я був за кермом. Це моя машина».

Працівник поліції: «Ми Вас бачили, Ви їхали нам на зустріч».

ОСОБА_1 : «Можна якось залишити ...»

Працівник поліції: «Я відчуваю запах алкоголю у Вас з порожнини рота. Тобто Ви керуєте транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Я пропоную Вас пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер. В згодні? »

ОСОБА_1 : «У вас він є в наявності?»

Працівник поліції: «Є. Так як Ви скоїли ДТП, треба зараз буде проходити огляд. Ви згодні?»

ОСОБА_1 о 09:40:25 годин: «Ні».

Працівник поліції: «Ви відмовляєтесь пройти огляд за допомогою алкотесту Драгер?»

ОСОБА_1 о 09:40:28 годині: «Да».

Працівник поліції: «Також Вам пропонуємо проїхати в лікарню для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння».

ОСОБА_1 : «Будь ласка, не треба».

Працівник поліції: «А як ти в цей забор влетів?»

ОСОБА_1 : «Та...»

Працівник поліції: «Сюда влетів і аж сюди тебе протащило?»

ОСОБА_1 о 09:41:32 годині: «Да. У мене відмовили гальма».

Працівник поліції: «Звідки їхали?»

ОСОБА_1 : «Зі сторони вокзалу».

Працівник поліції: «Документи поки що будуть у мене, будемо складати протокол Ви відмовляєтесь їхати в мед заклад? У разі відмови на Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду. Згодні?».

ОСОБА_1 о 09:42:57 годині: «Так. Згоден».

Далі на відео видно, що працівники поліції переходять до складання адміністративних матеріалів.

О 09:47:10 годині ОСОБА_1 : «Це був не я за кермом. Це був мій брат двоюрідний».

Працівник поліції: «Є свідки. І ми Вас бачили за кермом».

ОСОБА_1 : «Який штраф? Я згодний на ст. 124 КУпАП (09:48:25 годин). Можна якось без цього вирішити все, я....»

Працівник поліції: «Ні, не можна».

На відео видно, що ОСОБА_1 радиться з кимось по телефону.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції № 799242 від 31.08.2025 тривалістю 10:06:40-10:21:40 годин зафіксовано, що працівники поліції знайомлять ОСОБА_1 зі складеними адміністративними матеріалами за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, роз`яснюють процесуальні права відповідно до ст. 268 КУпАП та положення ст.63 Конституції України.

Працівник поліції: «Все зрозуміло?»

ОСОБА_1 : «Так. Я не буду нічого підписувати».

Працівник поліції: «Ви можете відмовитись від підпису. Пояснення будете давати?»

ОСОБА_1 : «Зараз зроблю пару телефонних дзвінків і надам».

На відео видно, як працівники поліції опитують свідка ОСОБА_3 в присутності батька.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції № 7992452 від 31.08.2025 тривалістю 10:21:40-10:36:40 годин зафіксовано наступне.

ОСОБА_1 о 10:22:37 годині: «Те, що я зробив, я відшкодую повністю потерпілим за забор. Вам дати розписку?»

О 10:32:02 годині ОСОБА_1 : «Я не сідав за кермо, але в протоколі залишимо, що це я сидів, добре? Просто для громадян я кажу, що не сідав... Я знаю, що так не можна робити, раніше... там загинула людина... я розумію, що мені дуже пощастило...»

На відеозаписі видно, що працівники поліції складають адміністративні матеріали. Потім ОСОБА_1 ознайомився з ними, підписав протоколи, отримав копії. Також зафіксовано, що працівники поліції видали ОСОБА_1 тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами.

Приїхала карета швидкої медичної допомоги.

ОСОБА_1 перевіряє за допомогою рулетки інформацію, зафіксовану працівником поліції у схемі місця ДТП.

Приїхав батько ОСОБА_1 .

Працівник поліції пояснює батькові ОСОБА_1 : «Ми поїхали за ним, тому що він не зупинився на переїзді».

Батько ОСОБА_1 : «Він не за кермом був. Друга людина була».

Працівник поліції: «Суд розбереться. Він повідомив, що був за кермом, і свідок. Ми за ним не гнались, але його швидкість була нормальна...»

ОСОБА_1 підписав схему місця ДТП.

Працівник поліції оголосив ОСОБА_1 його письмові пояснення, зафіксовані зі слів останнього. ОСОБА_1 кличе батька та просить, щоб він подивився на його пояснення.

Батько ОСОБА_1 до сина: «А чого ти сказав, що був за кермом? ОСОБА_9 переписати правильно...»

Працівник поліції об 11:34:03 годині: « ОСОБА_10 переписати все, як ви скажете. Це з ваших слів пояснення».

Батько ОСОБА_1 до останнього: «Давай перепишемо. Єгор, ти в тюрьму хотів сісти?»

Батько ОСОБА_1 до працівників поліції: «Сідайте до мене в машину і перепишемо»

Працівник поліції: «Ми в свою машині сядемо»

На відео видно, як батько ОСОБА_1 телефону комусь, потім відмовить ОСОБА_1 . І ОСОБА_3 в сторону, розмовляє з ними окремо.

Батько ОСОБА_1 до працівників поліції: «Зараз ОСОБА_11 перепише свої пояснення, що він передав кермо іншій людині...»

Працівник поліції: «Протоколи вже складені. Суд буде приймати рішення».

Далі на відеозапису видно, що ОСОБА_1 надає пояснення працівникам поліції про те що за кермом автомобіля був ОСОБА_12 . В цей час батько ОСОБА_1 тримає в руках мобільний телефон, з якого на гучному зв`язку чоловік диктує, як потрібно надавати пояснення. Також на відео видно, що працівники поліції разом з ОСОБА_1 та його батьком приїхали до відділення поліції.

Апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту Драгер, так і у медичному закладі. Дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння, скоїв ДТП та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Також слід зауважити, що фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, а сам відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Зазначені на вказаних відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Як убачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, під час спілкування з поліцейськими водій ОСОБА_1 декілька разів повідомляв працівникам поліції про те, що саме він був за кермом свого автомобіля, перевищив швидкість та скоїв ДТП (09:39:16, 09:41:32 годин). При цьому ОСОБА_1 зазначав, що їхав зі сторони вокзалу, відшкодує потерпілим всю спричинену їм шкоду та декілька разів пропонував працівникам поліції вирішити це питання без притягнення його до адміністративної відповідальності, за що був попереджений про кримінальну відповідальність. Лише згодом, після того як ОСОБА_1 зателефонував батькові, поговорив з ним, а також після приїзду останнього на місце події, ОСОБА_1 став наполягати на тому, що за кермом автомобіля був не він. Факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтвердив і неповнолітній свідок ОСОБА_3 у присутності свого батька.

Враховуючи наведене, оскільки дані відеозапису з нагрудних камер працівників поліції послідовно і повно відображають обставини події, зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та узгоджуються з сукупністю інших доказів, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пояснення ОСОБА_1 , допитаних за клопотанням захисту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є такими, що суперечать іншим доказам і є способом захисту особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою уникнення відповідальності за вчинення правопорушення.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що працівник поліції залякувала ОСОБА_2 , який вказав, що перебував за кермом автомобіля, а також про те, що поліцейська сама на відеозаписі підтвердила, що невірно склала протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не встановила всіх обставин справи, - є надуманими та спростовуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи чи притягненні іншої особи, а ніж ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було

Крім того, закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом чи руху транспортного засобу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів. Тому апеляційні доводи про відсутність фіксування на відео керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та руху його транспортного засобу, як підстави для висновку про недоведеність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає слушними.

Не спростовують наведених висновків і доводи ОСОБА_1 про те, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2025 у справі № 173/2448/25 скасовано постанову серії ЕНА № 561306 від 31.08.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення п. 20.2 ПДР України, а саме не здійснення зупинки транспортного засобу на знак 2.2. на залізничному переїзді при непрацюючому світлофорі. Як убачається з долученого до апеляційної скарги копії рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2025 у справі № 173/2448/25 (а.с.52-54), суд констатував, що надані суду відеозаписи не містять фіксацію вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.123 КУпАП, в той же час жодних висновків про те, що останній не керував 31.08.2025 о 09.27 годині транспортним засобом, як про це вказує апелянт у своїй скарзі, судом не наведено.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, а оспорює лише наявність доказів керування ним транспортним засобом, руху автомобіля, наявності ознак алкогольного сп`яніння та вручення ОСОБА_1 направлення на проходження огляду у медичному закладі.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, а також порушення ним п. 12.1 ПДР, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, при обставинах встановлених постановою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом, є необґрунтованим, оскільки рапорт є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій, наведені у рапорті дані повністю узгоджуються з іншими матеріалами провадження щодо послідовності дій працівників поліції при оформлені ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ані ОСОБА_1 , ані його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.

Не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння у медичному закладі є неналежним доказом, оскільки у ньому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та почервоніння обличчя, у той час як протоколі про адміністративне правопорушення вказані інші ознаки запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та почервоніння очей.

Вимогами п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже законодавцем не встановлено жодної вимоги до працівників поліції надавати докази на підтвердження виявлених ознак алкогольного сп`яніння. Більше того, поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. На переконання апеляційного суду, виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки ознаки алкогольного сп`яніння та зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення жодним чином не суперечать ознакам, вказаним у направленні.

Не встановлено законодавцем вимог до працівників поліції і щодо вручення водієві направлення на проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а тому апеляційні доводи з цього приводу не ґрунтуються на вимогах закону.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання захисту про призначення експертизи з метою встановлення факту керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, є недоречними, оскільки як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній постанові, згідно вимог ст. 273 КУпАП призначення експертизи є правом буду, а не його обов`язком, крім того, зібраний у справі доказів достатньо для з`ясування фактичних даних про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду по всім ключовим доводам, на які апелянт акцентував увагу в апеляційній скарзі, викладені вище.

Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року ЄСПЛ у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 ст.124 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО