Провадження № 33/824/5572/2025 Суддя-доповідач - Дрига А.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,

за участю особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого начальником командного пункту-заступником начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 , одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-19 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, ОСОБА_1 07.08.2025 о 20 год. 00 хв., в умовах особливого періоду, прибувши зі службового відрядження з ОУТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до військової частини НОМЕР_1 , перед здачею пістолета ПМ в кімнату зберігання зброї військової частини НОМЕР_1 , а саме після розрядження та під час здійснення контрольного спуску здійснив випадковий постріл набоєм 9 мм. Під час пострілу особовий склад не постраждав та військове майно не пошкоджено.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-19 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Вважає, що постанова ґрунтується на неналежних та недостатніх доказах, ухвалена при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні процесуального права.

Зазначає, що в процесі здачі зброї ним були вжиті всі належні заходи щодо розрядження зброї встановленим порядком та недопущення заходів безпеки.

Вказує, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в оскаржуваній постанові суду немає посилання на норму спеціального закону, які він порушив.

Крім того, зазначає, що його не сповіщено про час судового розгляду в суді першої інстанції, чим порушено його право примати участь у судовому розгляді, давати пояснення.

Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки судовий розгляд здійснювався без його участі та постанову суду отримав 13.10.2025, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив про її задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Беручи до уваги вказані у клопотанні захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2025 року та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.08.2025, наказами командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині, доповідною запискою заступника командира військової частини НОМЕР_1 , рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , службовою характеристикою на ОСОБА_1 .

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в оскаржуваній постанові суду немає посилання на норму спеціального закону, які він порушив, апеляційний суд вважає не обґрунтованими, з огляду на наступне.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №263 від 28.08.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 07.08.2025 о 20 год. 00 хв., в умовах особливого періоду, прибувши зі службового відрядження з ОУТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до військової частини НОМЕР_1 , перед здачею пістолета ПМ в кімнату зберігання зброї військової частини НОМЕР_1 , а саме після розрядження та під час здійснення контрольного спуску здійснив випадковий постріл набоєм 9 мм. Під час пострілу особовий склад не постраждав та військове майно не пошкоджено.

Зазначений протокол власноруч підписаний ОСОБА_1 , будь-яких зауважень або заперечень щодо фактичних обставин, викладених у фабулі протоколу в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» останній не зазначив, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-19 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Крім того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 07.08.2025 близько 20:00 год. прибув зі службового відрядження та прибув до військової частини НОМЕР_1 , з метою здачі індивідуальної зброї на зберігання в кімнату зберіганання зброї. В процесі здачі зброї, ним були вжиті всі належні заходи щодо розрядження зброї встановленим порядком та не допущення порушення заходів безпеки, а саме: здійснив розрядження зброї в приміщенні призначеному для цього, після чого переконався, що поблизу відсутній особовий склад, розвернув зброю в сторону безпечну для здійснення «контрольного спуску» в напрямку підлоги та здійснив «контрольний спуск» з пістолета ПМ. В результаті чого, стався постріл набоєм 9 мм з невідомих йому причин.

Частиною 2 статті 172-19 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами, що вчинені в умовах особливого періоду.

Основним безпосереднім об`єктом вказаної норми є порядок експлуатації зброї, боєприпасів, вибухових, інших речовин і предметів, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами.

Частина 2 вказаної правової норми, яка інкримінується ОСОБА_1 передбачає відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 17.03.2014 року і по теперішній час на території України діють умови особливого періоду.

Відповідно ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовців зобов`язуються: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно ст. 16 Статуту передбаченого, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п. 1 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України №359 від 29.06.2005, дана Інструкція визначає порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів до неї військовослужбовцям у військових частинах.

Пунктом 14 даної Інструкції, передбачено перелік заборон під час поводження зі стрілецькою зброєю та боєприпасами, зокрема: використання несправної стрілецької зброї; зберігання поза розташуванням військової частини (удома, у гуртожитку, на робочому місці) стрілецької зброї, у тому числі й спортивної, та боєприпасів; носіння пістолета без кобури, боєприпасів до будь-якої зброї розсипом; мати при собі стрілецьку зброю під час перебування в санаторії, будинку відпочинку, у відпустці, на лікуванні, а також під час відвідування театрів, клубів та інших громадських місць, якщо перебування в них не пов`язане з несенням служби; під час поводження зі стрілецькою зброєю безпідставно спрямовувати зброю у бік людей, тварин, транспорту, будинків, інших будівель, споруд. За необхідності стрілецька зброя має бути спрямована на поверхню, яка зможе прийняти кулю (у землю, стовбур дерева, кулевловлювач), або вгору під кутом 45-60 градусів; користуватися без необхідності чужою зброєю та зброєю, навички поводження з якою відсутні; виймати пістолет з кобури без потреби;залишати стрілецьку зброю та боєприпаси без нагляду; тримати палець на спусковому гачку без необхідності;закривати або затикати сторонніми предметами канал ствола;проводити чищення стрілецької зброї бензином та іншими легкозаймистими речовинами, а також абразивними матеріалами;під час поводження з боєприпасами допускати їх пошкодження, забруднення тощо.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що підполковник ОСОБА_1 , який являється начальником командного пункту - заступником начальника штабу з бойового завдання військової частини НОМЕР_1 , зобов`язаний сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, однак, в порушення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України №359, здійснив безпідставну перевитрату боєприпасу, внаслідок пострілу при розрядженні зброї ПМу приміщенні військової частини, що спричинило шкоду державі, що свідчить про порушення правил поводження зі зброєю, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига