Справа № 526/3638/25
Провадження № 3-зв/526/10/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Киричка С.А.,

з участю секретаря Синепол С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гадячі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Черкова Володимира Геннадійовича, від участі у розгляді справи №526/3638/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

встановив :

В провадженні судді Гадяцького районного суду Полтавської області Черкова В.Г. перебуває справа про адміністративне правопорушення № 526/3638/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

19 грудня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Черкова В.Г. у розгляді справи №526/3638/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, в якій посилається на те, що у постановах Гадяцького районного суду Полтавської області від 08.12.2025 року у справах №526/3638/25, №526/3639/25 при перевірці матеріалів справ про адміністративні правопорушення було встановлено, що потерпілим у справі № 526/3639/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП є чоловік помічника судді Гадяцького районного суду Полтавської області, тоді як помічник судді Гадяцького районного суду Полтавської області Черкова В.Г., хоча і не вказаний за матеріалами справи свідком подій, але бачив обставини зупинки транспортного засобу та зображений на відеозаписі обставин. На підставі викладеного заявляє відвід судді Черкову В.Г. та просить справу про адміністративне правопорушення передати на розгляд в іншому складі суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Суддя Черков В.Г.в судове засідання не з`явився.

Вирішуючи матеріали поданої заяви про відвід, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно ст. 48 даного Закону, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «відвід судді» та порядку розгляду заяв про відвід.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

З метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі - кримінального процесуального права, та при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді, керуватися статтею 75 КПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя, або присяжний не може брати участь у розгляді провадження за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

З цього приводу звертаю увагу на те, що не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Під час розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Черкова В.Г. судом не встановлено, а заявником не доведено наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи, викладені у заяві про відвід, а саме те, що потерпілим у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАПє чоловік помічника Гадяцького районного суду Полтавської області, чи те, що випадковим свідком подій став помічник судді Гадяцького районного суду Черкова В.Г., який не заявлений матеріалами справи про адміністративне правопорушення в якості свідка, не свідчать про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в безсторонності та неупередженості судді, та які б виключали участь судді при розгляді даної справи.

Також не встановлено будь-яких інших обставин, передбачених чинним законодавством, які б могли бути підставою для відводу судді, а тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 268, 283, 285 КУпАП, суддя, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Черкова Володимира Геннадійовича, від участі у розгляді справи №526/3638/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України- відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Киричок