Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/23047/25

Провадження № 33/4815/1102/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Зражевського О.В.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою законного представника потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2025 року відносно ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

З матеріалів справи вбачається, що 08 вересня 2025 року о 08 год. 15 хв. в м. Рівне на вул. Д. Галицького, 9, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , на нерегульованому пішохідному переході не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_1 , який рухався по не регульованому пішохідному переході на електросамокаті та сам наштовхнувся на транспортний засіб. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі законний представник потерпілого ОСОБА_1 Долінський О.П. просить скасувати постанову суду від 11 листопада 2025 року та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вважає, що постанова місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника. Зазначає, що судом не враховано відсутність визнання вини ОСОБА_3 , те, що в результаті ДТП малолітній ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та дуже важко переживає вказану подію, тому будь-яких підстав для накладення мінімального стягнення немає, оскільки такий вид стягнення не призведе до належного виховання ОСОБА_3 .. Також зауважує, що судом не враховано те, що ОСОБА_3 не відшкодував завданих в результаті ДТП збитків, та взагалі ухиляється від цього, а також дій, які б сприяли відновленню прав потерпілого, не приймає.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_3 винесена 11 листопада 2025 року (а.с.31). Докази про надіслання копії постанови потерпілому чи його законному представнику в матеріалах справи відсутні.

Згідно апеляційної скарги, з матеріалами справи ознайомився та відповідно копію постанови законний представник потерпілого отримав 24.11.2025 року, що підтверджується матеріалами справи.

Апеляційна скарга подана до місцевого суду 28.11.2025 року (а.с.34).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

16 грудня 2025 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в яких він вказує, що він дійсно був учасником ДТП, яке мало місце 08.09.2025 року, під час якого при русі за кермом легкового автомобіля по вул. Д. Галицького в ділянці розташування пішохідного переходу в його автомобіль врізався неповнолітній ОСОБА_1 , який переїздив через пішохідний перехід, знаходячись в русі на самокаті. Зазначає, що після ДТП він на виконання вимог ПДР залишався на місці, з`ясував стан неповнолітнього та потребу у виклику медичної допомоги, дочекався приїзду поліції та був учасником огляду, складання схеми ДТП, тобто вів себе відповідно до вимог законодавства.

Наголошує, що доводи апелянта про ухилення від відшкодування заданих збитків від ДТП не відповідають дійсності, оскільки в день ДТП він звернувся до страхової і повідомив про ДТП за його участі, тому потерпілий має право вимагати від страхової відшкодування заподіяної шкоди. При цьому зауважує, що він особисто зустрічався з батьком потерпілого, який в ході розмови висловив вимогу сплати компенсації в сумі 100 000 грн., не обґрунтувавши розмір та підстави розрахунку ним такої суми, тому вони не дійшли згоди щодо способу та розміру відшкодування завданої шкоди. Доводить, що він раніше ніколи не притягувався до відповідальності, має двох малолітніх дітей, тому ДТП з участю неповнолітнього для нього також є стресовою подією, з часу ДТП до тепер виконував належним чином всі вимоги законодавства, не уникав надання пояснень, тому вважає, що визначене судом стягнення є достатнім заходом впливу на нього, а позбавлення права керування ТЗ буде надмірним тягарем у зв`язку з необхідністю возити дітей до місця їх навчання, лікаря тощо.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 та залишити в силі оскаржуване рішення.

Заслухавши доводи ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, думку адвоката Зражевського О.В., який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали справи апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ніким не оскаржується, тому постанова суду в цій частині не переглядається.

Доводи апеляційної скарги законного представника потерпілого зводяться до незгоди з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

Так, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Законний представник потерпілого ОСОБА_1 Долінський О.П. вважає рішення суду в частині накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу незаконним та просить накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, тобто просить застосувати більш суворе стягнення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що днем вчинення адміністративного правопорушення є 08 вересня 2025 року (а.с.1).

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах третій-десятій цієї статті.

Тобто на час вирішення справи в апеляційному суді минули строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, тому притягнення особи до відповідальності із накладенням адміністративного стягнення стає неможливим після закінчення таких строків.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги процесуального закону, апеляційний суд прийшов до висновку про неможливість задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування судового рішення від 11 листопада 2025 року з підстав, зазначених в скарзі.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити законному представнику потерпілого ОСОБА_1 Долінському Олексію Петровичу строк на апеляційне оскарження.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2025 року відносно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційну скаргу законного представника потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович