ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/1015/24 Головуючий в 1 інст.Кольц Д.М.
Провадження №33/807/523/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката Стріченка Д.А. на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №646115 від 07 лютого 2024 року, 07 лютого 2024 року о 20-32 годин в м. Запоріжжя, Олександрівський район, пр. Соборний біля буд. 42 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом OPEL KADETT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом залишення транспортного засобу без порушень ПДР України, про повторність попереджений. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Стріченко Д.А. просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Посилається на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Заявлене захисником адвокатом Стріченком Д.А. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, відомостей щодо отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови суду першої інстанції матеріали справи не містять. Вперше апеляційну скаргу захисник-адвокат Стріченко Д.А. подав 20 лютого 2024 року. Постановою Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Стріченка Д.А. було повернуто особі, що її подала, у зв`язку з невиконанням вимог ст.271 КУпАП, а саме ненаданням документів на підтвердження повноважень на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, як захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вдруге з апеляційною скаргою захисник-адвокат Стріченко Д.А. звернувся вже 25 березня 2025 року, в якій, окрім вимог щодо скасування вищевказаної постанови суду, просить поновити строк на апеляційне оскарження, а отже зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В судове засідання, призначене на 14 листопада 2025 року, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Стріченко Д.А. не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток у додаток «Viber» за їх особистими номерами телефону, а також шляхом розміщення відповідних оголошень на сайті Судової влади України.

Апеляційний розгляд неодноразово відкладався через неявку у призначені судові засідання ОСОБА_1 та його захисника.

Згідно з довідкою помічника судді, в телефонному режимі 14 листопада 2025 року о 09:40 год. захисник-адвокат Стріченко Д.А. попросив розглядати справу без його участі та участі самого ОСОБА_1 .

З урахування викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Стріченка Д.А., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №646115 від 07 лютого 2024 року, з якого убачається, що 07 лютого 2024 року о 20-32 годин в м. Запоріжжя, Олександрівський район, пр.Соборний біля буд. 42 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом OPEL KADETT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом залишення транспортного засобу без порушень ПДР України, про повторність попереджений. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 лютого 2024 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Зазначені докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Резніченка В., згідно з яким, останній доповідає, що 07 лютого 2024 року о 20 год. 32 хв. під час патрулювання у Комунарському районі за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний біля буд.42, було зупинено транспортний засіб OPEL KADETT, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій ОСОБА_1 відповів відмовою. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось. Тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування водія ОСОБА_1 відсторонено шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки без порушення ПДР. Про повторність попереджено. Подія фіксувалась на бодікамеру.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Як зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Стріченко Д.А. теж не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, згідно з довідкою помічника судді, в телефонному режимі захисник-адвокат Стріченко Д.А. просив розглядати справу без його участі та участі самого ОСОБА_1 .

На думку суду апеляційної інстанції, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Стріченка Д.А., правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Стріченка Д.А. про те, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, присутність осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, не є обов`язковою.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 , судом неодноразово направлялись судові повістки за адресою: АДРЕСА_1 , що вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, в т.ч. з викликом до суду на 11 листопада 2024 року на 08:50 годину, які повернулись до суду без вручення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

Окрім цього, ОСОБА_1 під час оформлення адміністративних матеріалів був обізнаний про те, що розгляд справи відбудеться саме у Жовтневому районному суді м.Запоріжжі, а відтак останній повинен був цікавиться судовим провадженням згідно з практикою Європейського суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, відповідно до якої, «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи вищевикладене, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції було вжито всіх можливих заходів для забезпечення ОСОБА_1 можливості взяти участь у розгляді справи, проте, у призначене судове засідання 11 листопада 2024 року останній не з`явився, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду першої інстанції не надходило, у зв`язку з чим, суд розглянув справу без участі останнього, що не завадило суду повно і всебічно з`ясувати всі обставини справи і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

В свою чергу, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Більше того, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте, висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовані.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Стосовно доводів сторони захисту про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Наявним в матеріалах справи відеозаписом зафіксовано, як поліцейський, спілкуючись в телефонному режимі з невстановленою особою, доповідає, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений через те, що, поліцейські, прямуючи за вказаним транспортним засобом, по базі даних встановили, що водій цього транспортного засобу раніше притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Відомостей про результати розгляду справи судом немає. З метою перевірки вказаної інформації було зупинено транспортний засіб і в ході спілкування з водієм у останнього виявлені ознаки сп`яніння.

Іншої інформації щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в справі немає.

Разом з цим, згідно з наявним в справі відеозаписом, ОСОБА_1 не оспорював на місці зупинки транспортного засобу законності такої зупинки, зауваження з цього приводу під час оформлення адміністративного матеріалу, в т.ч. протоколу про адміністративне правопорушення, він не подавав та жодних клопотань про перевірку вказаного питання, серед іншого і про виклик працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, тощо, від сторони захисту в т.ч. самого ОСОБА_1 до суду не надходило.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність в матеріалах справи вищевказаної інформації, сама по собі не свідчить про незаконність дій працівників поліції, тим більше не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику-адвокату Стріченку Д.А. строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Стріченка Д.А. залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду .Запоріжжя від 11 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУПАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 331/1015/24