Справа № 632/2199/25
провадження №3/632/812/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Босняк М.М., за участю захисника адвоката Семакіна М.С., розглянувши справу, яка надійшла з ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Первомайський Харківської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який не працює, раніше до адмінвідповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 1732 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вдень о 1645 годині 15 листопада 2025 року ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство у сім`ї відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , ображав її, висловлювався брутальною лайкою, словесно погрожував фізичною расправою, чим завдав останній моральної шкоди, принизив її людську гідність, в наслідок чого завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Окрім цього, вдень о 1718 годині 15 листопада 2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT LAGUNA 1.6, д.н. НОМЕР_1 , по вулиці Академіка Корольова 65 у с.Ржавчик Лозівського району Харківської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та медогляду в медичному центрі особа, що притягується до адмінвідповідальності, відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з`явилася, її інтереси в суді представляв захисник Семакін М.С., який зазначив, що його підзахисний провину визнає, викладене в протоколах відповідає дійсності.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 та 1732 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суд розглядає справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наданих суду доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, врахувавши позицію сторони захисту, дійшов наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Згідно з п. 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Пункт 1.3. розділу 1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9. розділу 1 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5. розділу 2 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом ст. 266 КУпАП, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), зазначеної Інструкції - вимога з боку працівника поліції пройти огляд, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння, може мати місце лише у випадку, коли є підстави вважити, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ознаки якого перелічені у п. 3 Інструкції.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Обставини вчинення правопорушення, окрім визнання вини особою, підтверджуються сукупністю даних протоколів про адміністративні правопорушення від 15.11.2025, які складений уповноваженими на те посадовими особами, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та які відповідають вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належними та допустимими доказами по справі, доданими письмовими доказами:

по епізоду домашнього насильства - протоколом прийняття заяви від ОСОБА_2 про вчинене щодо неї правопорушення від 15.11.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , які за своїм змістом відповідають викладеному у протоколі, формою оцінки ризиків, який оцінено як середній, копією термінового заборонного припису;

по епізоду керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння - Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено ознаки алкогольного сп`яніння та про відмову від проходження огляду, інформаційною довідкою поліцейського, з якої вбачається, що останній отримував посвідчення водія, доданим диском відеозапису події, де чітко зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем у зазначений в протоколі час та день, пропозиція поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, та відмова водія пройти огляд на стан сп`яніння, особистими документами.

Із досліджених судом доказів щодо керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння вбачається, що після приїзду працівників поліції за викликом дружини щодо вчинення домашнього насильства щодо неї, ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, було зупинено біля будинку. Поліцейським, після розмови, було встановлено, що водій ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітку координацію рухів.

За таких обставин у поліцейського було достатньо підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, що давало йому право вимагати від нього як водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу породжувало відповідний обов`язок для останнього, що передбачено пунктом 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху.

Згідно із положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають, окрім іншого, у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, які на даний час визначені наведеною вище Інструкцією.

Згідно із пунктами 3, 4, 6, 13 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я.

За невиконання п. 2.5. ПДР України передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП, відповідно.

Тому, дії особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 1732 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчинені однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При вирішенні питання про визначення виду та міри стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, характеризуючі дані щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини, ставлення до вчиненого, майновий стан, те, що особа раніше притягувалася до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, з метою виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу, що є достатньою мірою відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Щодо застосування заходів, передбачених ст. 39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, оскільки вказана норма передбачає, що у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього лише адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП, а положення ст. 39-1 КУпАП про проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - не застосовувати.

Керуючись ст. 36, 401, 283, 284, 307, 308 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 та ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в прибуток Держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605,6 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу у порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя:М. М. Босняк