Провадження № 3/554/2362/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«18» грудня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі: головуючого - судді Сметаніної А.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (вул. Сковороди, 2-Б, м. Полтава, 36004, код ЄДРПОУ - 40108630) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка, Донецької області, громадянки України, працюючої медсестрою в КП "1-А МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ ПМР", зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2025 року о 03.28 годині ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_2 , не належним чином виконувала батьківські обов`язки, передбачені ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» щодо неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечила належний контроль за дозвіллям сина, внаслідок чого останнього 19.11.2025 року, приблизно о 05.30 годині, за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 116, було знайдено працівниками поліції, він перебував на вулиці без спеціально видання перепусток і посвідчень у період дії комендантської години, чим порушив п.5 ч.1 ст.8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану».

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєному правопорушенні визнала у повному обсязі, просила суворо не карати та обмежитись усним зауваженням, зазначила, що з сином провела виховну бесіду щодо недопустимості такої поведінки.

Суд, вислухавши пояснення правопорушниці, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, додані до протоколу, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення; рапортами; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; копією паспорта ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копією довідки від 26.07.2017 року №1603-4701 про взяття на облік ВПО ОСОБА_1 ; поясненнями правопорушниці, наданими в судовому засіданні.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладанні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи особу винної, обставини вчинення нею правопорушення, зокрема те, що вона повністю визнала протиправність своєї поведінки, розкаялася у скоєному, що визнаються судом обставинами, які пом`якшують її відповідальність, провела виховну бесіду із сином, тобто здійснила всі необхідні заходи задля недопущення повторення таких діянь, а також ту обставину, що вчинене нею діяння хоча й містило в собі усі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП, однак внаслідок конкретних обставин справи не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, не призвело до настання будь-яких тяжких наслідків, а отже суд приходить до висновку, що правопорушниця усвідомила протиправність своєї поведінки і є всі підстави вважати, що вона не буде більш допускати такої поведінки, тому вважає можливим в даному випадку досягти виховних та попереджувальних заходів без застосування до неї заходів адміністративного впливу, обмежившись усним зауваженням.

Оскільки судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, тому з неї судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 22, 23, 33, ч.1 ст. 184, ст. ст. 245, 251, 280, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави впродовж 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Полтави: Аліна СМЕТАНІНА