Справа №592/1248/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шияновська Т. В.
Номер провадження 33/816/687/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Пасічника Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Хорунжого Я.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 09.01.2025 о 00:34 в м. Суми пл. Холодногірська, 5, керував транспортним засобом Mazda 5, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, проба позитивна 0,80 % проміле; водій з результатами згоден, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Хорунжий Я.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2025 року скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що не має підстав вважати, що ОСОБА_1 під час зупинки його поліцейським не виконував обов`язків військової служби, за 20 хвилин до зупинки транспортного засобу командир віддав наказ їхати на автомобілі до місця розташування, а ОСОБА_1 не міг не виконати наказ та був змушений його виконати, не зважаючи на обставини.

Зазначав, що при складені протоколу не були присутні працівники ВСП.

Стверджував, що ОСОБА_1 були незрозумілі дії поліцейських, які після того як перший прилад не виявив ознак алкогольного сп`яніння, наполягали на повторному дослідженні, але не в медичному закладі, а викликали колег та вчиняли дії щодо отримання результатів дослідження, які суперечили первинно встановленим ними результатам відсутності алкогольного сп`яніння.

На думку апелянта, матеріали справи свідчать про складання процесуальних документів різними посадовими особами протокол складався ОСОБА_2 , а акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 .

Вважав, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з істотним порушенням Порядку № 32 та вимог ст.266-1 КУпАП, оскільки він є військовослужбовцем.

На думку апелянта, військовослужбовець ОСОБА_1 підлягав притягненню до відповідальності за ст.172-20 КУпАП, який мав складатись командиром (начальником) військової частини чи іншою уповноваженою особою.

04 грудня 2025 року на адресу Сумського апеляційного суду від захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Пасічника Т.В. надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування доповнень до апеляційної скарги захисник вказував, що у ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки відсутні вина та умисел.

Захисник просив врахувати принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи, адже наявність права керування транспортними засобами пов`язана з виконанням службових обов`язків ОСОБА_1 та відсутність такого права позбавить його можливості заробляти на життя, захищати суверенітет та територіальну цілісність України та є підставою для подальшого звільнення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Пасічника Т.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №216152 від 09.01.2025 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП (а.с.1),

- результатами тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу Drager Alcotest 7510, прилад ARLM 0322, результат огляду позитивний 0.80 % проміле, тест №354 (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

- довідкою про надання інформації щодо відсутності фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року (а.с. 6);

- відеозаписами з відеореєстратора зі службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, здійсненими згідно зі ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження ним 09.01.2025 о 00:50 огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 7510, результат огляду 0,80 ‰, о 00:50:06 водій ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння; при цьому, поліцейські роз`яснили його процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, а також повідомили, що він як водій відсторонений від керування (а.с. 7).

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень апелянта, про те, що не має підстав вважати, що ОСОБА_1 під час зупинки його поліцейським не виконував обов`язків військової служби, за 20 хвилин до зупинки транспортного засобу командир віддав наказ їхати на автомобілі до місця розташування, а ОСОБА_1 не міг не виконати наказ та був змушений його виконати, не зважаючи на обставини, апеляційний суд обґрунтованими визнати не може, оскільки матеріали справи не містять документів, які б підтверджували вказані доводи.

Твердження апелянта про те, що при складені протоколу не були присутні працівники ВСП, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять даних про те, що у визначений у протоколі час водій ОСОБА_1 перебував під час виконання своїх обов`язків військовослужбовця.

Навпаки, як убачається з відеозапису боді камери працівника поліції ОСОБА_1 пояснював поліцейським, що вони вже приїхали з завдання, а до його побратима приїхала дружина, про перебування при виконанні обов`язків військовослужбовця не повідомляв.

За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 , який керував цивільним автомобілем на стан алкогольного сп`яніння здійснювався в загальному порядку, встановленому ст. 266 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 були незрозумілі дії поліцейських, які після того як перший прилад не виявив ознак алкогольного сп`яніння, наполягали на повторному дослідженні, але не в медичному закладі, а викликали колег та вчиняли дії щодо отримання результатів дослідження, які суперечили первинно встановленим ними результатам відсутності алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки з відеозапису вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 пройшов тільки 1 раз, результат якого був 0,80 проміле.

Твердження апелянта про те, що матеріали справи свідчать про складання процесуальних документів різними посадовими особами протокол складався ОСОБА_2 , а акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_4 , апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки вказані документи були складені працівниками поліції, які зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 та перебували в одному екіпажі.

Щодо доводів апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з істотним порушенням Порядку № 32 та вимог ст.266-1 КУпАП, оскільки він є військовослужбовцем, апеляційний суд зазначає наступне.

За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як було встановлено, у даному випадку військовослужбовець ОСОБА_5 був виявлений 09 січня 2025 року о 00год 34 хв в АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння, тобто поза межами території будь-якої військової частини.

У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.

Суд зазначає, що об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПє суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Чинним законодавством не передбачено виключень для військовослужбовців щодо їх обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 2.5 ПДР України, і вони, як і всі особи, що керують транспортними засобами на території України зобов`язані дотримуватися ПДР.

Таким чином, співробітниками поліції була дотримана процедура огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , передбачена ст. 266 КУпАП, а також вірно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про врахування принципу індивідуального характеру юридичної відповідальності особи, адже наявність права керування транспортними засобами пов`язана з виконанням службових обов`язків ОСОБА_1 та відсутність такого права позбавить його можливості заробляти на життя, захищати суверенітет та територіальну цілісність України та є підставою для подальшого звільнення, апеляційний суд наголошує, що аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві. Однак, питання накладення адміністративного стягнення чітко врегульоване Главою 4 КУпАП і будь-якої прогалини в даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.

Санкцією ст.130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення для водіїв, а саме накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто, позбавлення права керування транспортними засобами є основним, а не додатковим стягненням, а тому є обов`язковим до його накладення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Хорунжого Я.В. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.