Номер провадження: 33/813/2293/25
Номер справи місцевого суду: 498/1774/25
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н. С.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 13.11.2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

У С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 444843 від 05.09.2025 року встановлено, що 05 вересня 2025 року о 22 годині 15 хвилин по вул. Мечникова в с-щі Велика Михайлівка Роздільнянського району Одеської області водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «опель вектра» д.н.з НОМЕР_1 з явники ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, протяжна мова. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку зі згоди водія із застосуванням газоаналізатора «Алкотест» 6820 під відеофіксацію на нагрудну бодікамеру поліцейського. Відповідно до результатів огляду №191, проведеному 05 вересня 2025 року водій дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду позитивний та становить 1,62 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначали, що суд не надав оцінки доводам про відсутність: пропозиції пройти огляд у медичному закладі; роз`яснення прав, передбачених ст. 266 КУпАП; отримання згоди або незгоди з результатами огляду; доказів належної повірки приладу Alcotest 6820; підстав зупинки транспортного засобу; факту відсторонення мене від керування; відповідного направлення на огляд у мед заклад; доказів, що підтверджують об?єктивне існування ознак сп?яніння.

Вважали, що суд першої інстанції не розглянув аргумент, що порушення імперативних вимог ч. 2-5 ст. 266 КУпАП робить огляд недійсним незалежно від будь-яких підписів.

Зазначали, що судом першої інстанції не наведено мотивів відхилення аргументів захисту, що є прямим порушенням вимог КУпАП, а також п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р., який зобов?язує суди досліджувати та оцінювати всі доводи сторони захисту, що також суперечить практиці ЄСПЛ.

Також зазначали, що судом першої інстанції не враховано, що сумніви щодо законності доказів та процедури їх отримання вже самі по собі виключають можливість притягнення до відповідальності .

Вважали, що суд першої інстанції формально розглянув справу, без урахування принципу змагальності та об`єктивного підходу до розгляду справи, так як в оскаржуваній постанові зводить своє рішення до того, що будь-які порушення з боку поліцейських втрачають значення, якщо особа поставила підпис у протоколі, що суперечить як нормам законодавства, що є неприпустимим.

Явка в судове засідання

Сторона захисту була повідомлена про час, дату та місце судового засідання належним чином, в судове засідання не зявились клопотань про відкладення не подавали.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно результату газоаналізатору «Alcotest Drager 6820 ARSC-0108» вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_1 на вміст алкоголю в видихуваному повітрі на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 1,62 проміле.

У матеріалах справи міститься роздруківка результату газоаналізатора приладу «Alcotest Drager 6820 ARSC-0108», з якої вбачається, що останнє калібрування було 12.11.2024 року.

Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 6820 ARSC-0108», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..

Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820 ARSC-0108» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 1,62 проміле, що також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, та вимоги провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не заявляв.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 444843 від 05 вересня 2025 року,

-квитанцією результату огляду на стан сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,

- відеозаписом події на оптичному носії інформації «компакт-диск», отриманий за допомогою приладу «портативний відеореєстратор поліцейського»

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлено, що 05.09.2025 року встановлено, що 05 вересня 2025 року о 22 годині 15 хвилин по вул. Мечникова в с-щі Велика Михайлівка Роздільнянського району Одеської області водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «опель вектра» д.н.з НОМЕР_1 з явники ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, протяжна мова. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку зі згоди водія із застосуванням газоаналізатора «Алкотест» 6820 під відеофіксацію на нагрудну бодікамеру поліцейського. Відповідно до результатів огляду №191, проведеному 05 вересня 2025 року водій дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду позитивний та становить 1,62 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820 ARSC-0108» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 1,62 проміле, що також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2-3).

Копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1885 103 24 від 12.11.2024 року, та копією сертифікату перевірки UA.TR.001 101-17 відповідно до яких встановлено, що 12.11.2024 року «Alcotest Drager 6820» пройшов калібрування та має сертифікацію на використання (а.с.4).

Відеозапис містить фіксування факту керування транспортного засобу ОСОБА_1 , що сталося 05 вересня 2025 року о 22 годині 15 хвилин по вул. Мечникова в с-щі Велика Михайлівка Роздільнянського району Одеської області, містить інформацію про те, що під час розмови з інспектором поліції, ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт керування транспортним засобом «опель вектора» д.н.з НОМЕР_1 , за обставин, викладених у протоколі ЕПР1 № 444843. Окрім того, під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 на зауваження на його ознаки алкогольного сп`яніння та на запитання скільки останній випив (урив. 01:04) відповідає що вжив стакан пива (урив. 01:39 01:41).Відеозапис підтверджує те, що поліцейський у чіткій зрозумілій словесній формі повідомив водію про виявлені ознаки сп`яніння і в також у чіткій зрозумілій словесній формі неодноразово заявляв водію вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager» або роз`яснив можливість проїхати до медичного закладу для проходження огляду там. З вказаного відеозапису вбачається, що водій роз`яснення поліцейського, які заявлялись до нього, чув, розумів їх сенс (урив. 05:49 06:27). Також, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (урив. 07:11). Далі, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, надав останньому трубку, яка була герметично запакована, і ще раз повідомив про можливість проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 вказав що пройде огляд на місці зупинки. За результатами проходження огляду прилад виявив позитивний результат (1,62 ‰), який був озвучений ОСОБА_1 (урив.10:22), що підтверджується роздруківкою з газоаналізатору «алкотест». Крім того, перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, водієві було запропоновано ознайомитися і підписати акт проходження огляду на стан сп`яніння, під час ознайомлення з ним водієві було запропоновано виразити з ним згоду або заперечити (урив.27:00), на що акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 підписав та зазначив свою згоду з ним.(урив. 27:30). Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП, у випадку незгоди із обставиною керування, міг скористатися своїм правом та зазначити в протоколі про адміністративне правопорушення, що він не керував транспортним засобом в стані сп`яніння, проте протокол ним підписаний без зауважень, а в пункті 14 зазначеного протоколу зазначив: «стакан пива». ( урив.05:24) та підписав без зауважень (урив. 06:06).

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, що суд не надав оцінки доводам про відсутність: пропозиції пройти огляд у медичному закладі; роз`яснення прав, передбачених ст. 266 КУпАП; отримання згоди або незгоди з результатами огляду; доказів належної повірки приладу Alcotest 6820; підстав зупинки транспортного засобу; факту відсторонення мене від керування; відповідного направлення на огляд у мед заклад; доказів, що підтверджують об?єктивне існування ознак сп?яніння, апеляційний суд вважає не слушними з огляду на наступне.

З досліджених матеріалів справи, ухваленої постанови вбачається, що суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, в тому числі докладно дослідив відеозапис, за дослідженням вищевказаного не спростовано належними доказами сторони захисту наявності вини в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення. Крім того апеляційний суд звертає увагу, що стороною захисту ні в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду не надано доказів оскарження дій поліцейських у встановленому законом порядку, що наведені мотиви сторони захисту робить лише припущеннями, які не підлягають оцінці судом.

Щодо доводів апеляційної інстанції, що суд першої інстанції не розглянув аргумент, що порушення імперативних вимог ч. 2-5 ст. 266 КУпАП робить огляд недійсним незалежно від будь-яких підписів, апеляційний суд зазначає, що позбавлений можливості задовольнити такі доводи з огляду на те, що дії поліцейських у встановленому законом порядку не оскаржувались, про що відсутні в матеріалах справи жодні відомості, а тому імперативні норми не можуть бути застосовані через необґрунтованість мотивів які наведені стороною захисту.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не наведено мотивів відхилення аргументів захисту, що є прямим порушенням вимог КУпАП, а також п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р., який зобов?язує суди досліджувати та оцінювати всі доводи сторони захисту, що також суперечить практиці ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що такі доводи не заслуговують на задоволення, так як мотиви які наведено стороною захисту у запереченнях на протокол в суді першої інстанції за своїм харатером є лише припущеннями, які не обґрунтовано належними доказами оскарження дій/бездіяльності поліцейських, а тому судом першої інстанції необов`язково було надавати оцінки викладеному, крім того судом першої інстанції повно і всебічно було розкрито доказ у вигляді відеозапису, з яким у сукупності узгоджуються і інші докази у справі, а таких доказів стороною захисту належними контрдоказами неспростовано.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що сумніви щодо законності доказів та процедури їх отримання вже самі по собі виключають можливість притягнення до відповідальності, апеляційний суд під час перегляду справи не встановив наявності суперечливості доказів у даній справі виходячи з вище дослідженого, крім того жодних належних доказів в спростування долучених до матеріалів справи поліцейськими доказів сторона захисту не долучила, та жодних підстав неможливості скористатись своїм правом на здобуття доказів ні під час розгляду справи в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду справи не навела, а тому апеляційний суд позбавлений можливості задовольнити такі доводи.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції формально розглянув справу, без урахування принципу змагальності та об`єктивного підходу до розгляду справи, за результатом апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено жодного доказу в підтвердження вказаних мотивувань стороною захисту, натомість судом першої інстанції повно, всебічно досліджено матеріали справи та зроблено законні висновки, що мають обґрунтування належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає що доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям поліцейських, не встановлено належних та допустимих доказів у справі, що як наслідок призвело до ухвалення незаконного рішення є необґрунтованими належними та допустимими доказами, наявних у справі доказів не спростовано належним чином.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 13.11.2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький