Справа № 453/1334/25 Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю. Є.
Провадження № 33/811/1788/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Крючкова Івана Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сколівського районного суду Львівської області від 5 листопада 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 05 травня 2025 року, близько 03 год. 26 хв., в м. Сколе по вул. Данила Галицького, 47, Стрийського району Львівської області, керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Drager ALCOTEST 6810, тест №3010», результат 1, 46 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Окрім того, ОСОБА_1 , 05 травня 2025 року, близько 04 год. 17 хв., в м. Сколе по вул. В. Стефаника, 1, Стрийського району Львівської області, керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: з порожнини рота було чути різкий запах алкоголю, почервоніння очей тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України .

Крім того, ОСОБА_1 , 05 травня 2025 року, близько 04 год. 17 хв., в м. Сколе по вул. В. Стефаника, 1, Стрийського району Львівської області, керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, а також будучи позбавлений права керування, тобто не маючи права керування таким т/з. До адміністративної відповідальності притягувався двічі протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Крючков І.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, постановлена з невірним застосування норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи.

Наголошує, що судом першої інстанції призначено розгляд справи з порушенням вимог ст. 277-2 КУпАП, а саме перенесено судове засідання з 4 листопада 2025 року на 5 листопада 2025 року, проігноровано клопотання адвоката, про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому процесі та хворобою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянуто справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Крючкова І.М., чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП.

Наголошує, що в матеріалами справи не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відсутня постанова, яка набрала законної сили, щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.

Звертає увагу, що суддя суду першої інстанції послався у свої постанові на недопустимі докази, а саме постанову, яка не набрала законної сили.

Зазначає, що на відеозаписі не зафіксовано факту зупинки та руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 .

Заслухавши, виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку аргументів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Пунктом 2.1 А ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону в повному обсязі, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 05 серпня 2025 року, близько 03 год. 26 хв., в м. Сколе по вул. Данила Галицького, 47, Стрийського району Львівської області, повторного протягом року, керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Drager ALCOTEST 6810», тест №3010, результат 1, 46 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП

Крім того, ОСОБА_1 , 05 серпня 2025 року, близько 04 год. 17 хв., в м. Сколе по вул. В. Стефаника, 1, Стрийського району Львівської області, повторно протягом року керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: з порожнини рота було чути різкий запах алкоголю, почервоніння очей тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 , 05 серпня 2025 року, близько 04 год. 17 хв., в м. Сколе по вул. В. Стефаника, 1, Стрийського району Львівської області, керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, а також будучи позбавлений права керування, тобто не маючи права керування таким т/з. До адміністративної відповідальності притягувався двічі протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №412816 від 5 серпня 2025 року (а.с. 3), з якого встановлено, що водій ОСОБА_1 05 серпня 2025 року, близько 04 год. 17 хв., в м. Сколе по вул. В. Стефаника, 1, Стрийського району Львівської області, керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, а також будучи позбавлений права керування, тобто не маючи права керування таким т/з.;

-інформаційною довідкою (а.с. 6) з якої вбачається, що 5 серпня 2025 року близько 3 год.25 хв. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 від 5 серпня 2025 року (а.с. 18), з якого встановлено, що ОСОБА_1 , 05 серпня 2025 року, близько 03 год. 26 хв., в м. Сколе по вул. Данила Галицького, 47, Стрийського району Львівської області, повторного протягом року, керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Drager ALCOTEST 6810», тест №3010, результат 1, 46 проміле

-роздруківкою з приладу «Драгер 6810» (а.с.19), з якої вбачається, що огляд водія було проведено о 3 год. 26 хв. 5 серпня 2025 року, результат 1,41 проміле, з результатом водій ознайомлений;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.20 ), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідала обстановці, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат 1,41 проміле, з результатом якого він погодився;

-інформацією із направлення на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 21), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різки запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, поведінка, яка не відповідала обстановці), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі від якого він відмовився;

-копією постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №5397063 від 5 серпня 2025 року (а.с. 23), відповідно до якої водія ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1а ПДР України;

-копією постанови Сколівського районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року та Львівського апеляційного суду від 9 квітня 2025 року (а.с.24-33), з яких вбачається, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №412820 від 5 серпня 2025 року (а.с. 52) відповідно до якого ОСОБА_1 05 серпня 2025 року, близько 04 год. 17 хв., в м. Сколе по вул. В. Стефаника, 1, Стрийського району Львівської області, повторно протягом року керував автомобілем марки «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: з порожнини рота було чути різкий запах алкоголю, почервоніння очей тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 54), відповідно до якого у водія ОСОБА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідала обстановці, почервоніння очей, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився;

-інформацією із направлення на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 55), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різки запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідала обстановці, почервоніння очей), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі від якого він відмовився;

-відеозаписом, долученим до матеріалів справи, які досліджено судом апеляційної інстанції, на яких зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в період дії комендантської години (3 год. 22 хв. 5 серпня 2025 року), опитування водія під час якого його повідомлено про відеофіксацію, повідомлено причину зупинки транспортного засобу, під час опитування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, водій зазначав працівникам поліції, що вживав спиртні напої ввечері. Патрульними надано водію герметично запаковану трубочку, перевірено прилад, результат огляду 1,41 проміле, після чого водію повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, відсторонено його від керування транспортним засобом, ознайомлено з протоколом та постановою, окрім того на відео близько 4 год. 22хв., 5 серпня 2025 року, зафіксовано, що ОСОБА_1 виконував функції водія, а саме перебував за кермом транспортного засобу «VOLVO ХС-90», д.н.з. НОМЕР_1 , з ввімкненим двигуном та фарами, під час опитування водію повідомлено про причину зупинки та відеофіксацію, виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння від якого він відмовився, після чого його повідомлено, що будуть складено адміністративні матеріали, ознайомлено з протоколами.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі спростовуються відеозаписами долученими до матеріалів справи, на яких зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, саме по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Доводи апелянтів, що в діях ОСОБА_1 відсутня повторність, оскільки на момент складання протоколу постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП не набрала законної сили, так як не минув строк її оскарження, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300 - 1 цього Кодексу.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій ОСОБА_1 отримав постанову про адміністративне правопорушення 8 серпня 2025 року близько 3 год 30 хв.

Твердження апелянта, що судом першої інстанції проігноровано клопотання про відкладення розгляду справи та призначено судове засідання з порушенням норм ст. 277-2 КУпАП, порушено вимоги ст. 268 КУпАП, апеляційний суд розцінює критично, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Разом із тим, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив 5 серпня 2025 року.

Отже, саме з цього дня розпочався перебіг строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч. 2 ст. 38 КУпАП, який закінчувався 4 листопада 2025 року.

Натомість, оскаржувану постанову місцевим судом винесено 5 листопада 2025 року.

Тобто, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності поза межами строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ч. 2 ст. 38КУпАП., відтак провадження у справі підлягало до закриття в цій частині.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне задовольнити частково апеляційну скаргу адвоката Крючкова І.М. та змінити постанову Сколівського районного суду Львівської області від 5 листопада 2025 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. ОСОБА_4 слід вважати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу адвоката Крючкова Івана Михайловича задоволити частково.

Постанову Сколівського районного суду Львівської області від 5 листопада 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

ОСОБА_1 вважати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.