Провадження № 33/4823/937/25
Категорія - ч. 1 ст. 163-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі

Головуючого судді Салая Г.А.,

за участі його захисника Сухаревського В.М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 жовтня 2025 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Український кардан», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Український кардан» (просп. Миру, 312, м. Чернігів), вчинив правопорушення ведення податкового обліку платником податків з порушенням норм, визначених Податковим кодексом, а саме: п. 200.1 аб. б п. 200.4, п. 200.7, 200.8, 200.9 ст. 200 Кодексу, п. 4, 5 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 09.09.2024 № 40), у зв`язку з чим платнику податку відмовлено в бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість на занальну суму 831 472 грн.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки розгляд справи відбувся у його відсутність та він не був повідомлений. Постанову суду просить скасувати та провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неповним встановленням усіх обставин справи. Зазначає, що застосування норм податкового законодавства має певну специфіку і не є предметом розгляду в судах загальної юрисдикції. Посилаючись на ряд норм податкового законодавства, вважає, що сума бюджетного відшкодування в податкових періодах є динамічною величиною та самостійно визначається платником податку в податкових деклараціях, тому відмова в бюджетному відшкодуванні платнику податку на додану вартість у певному податковому періоді не свідчить про порушення посадовою особою правил податкового обліку та не є абсолютною підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні у наступних податкових періодах. Таких обставин суд не дослідив, тому дійшов помилкового висновку про наявність адміністративного правопорушення.

Крім того, зазначає, що у протоколі не розкрито суть правопорушення, його об`єктивну сторону: не вказано які конкретні правопорушення ведення податкового обліку, часу вчинення, періодів, за які його було вчинено, а посилання на те, що таке правопорушення є триваючим, вважає безпідставним, що в подальшому може бути преюдиційною підставою для відмови Товариству у бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість та у формуванні податкового кредиту з ПДВ у наступних періодах.

Вказує, що в акті позапланової перевірки зазначено, що правопорушення вчинене у травні 2025, будь-які докази «триваючого правопорушення» відсутні, сам акт перевірки датований 11.07.2025, тому його безпідставно притягнули до відповідальності поза межами тримісячного строку навіть від дати складання акту.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про день та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, що підтвердив захисник.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити із викладених підстав, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Апеляційний суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження обґрунтованими та знаходить можливим поновити його.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону не було дотримано у повному обсязі, зокрема, суд першої інстанції не з`ясував суть вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, належним чином не дослідив і не перевірив наявні у справі докази, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суд першої інстанції, як на докази вини послався на протокол про адміністративне правопорушення № 459 від 01.09.2025 року, акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету від 11.07.2025.

В свою чергу, у протоколі про адміністративне правопорушення № 459 від 01.09.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 зазначено, що останній, будучи керівником ТОВ «Український кардан», вчинив правопорушення - ведення податкового обліку платником податків з порушенням норм, визначених Податковим кодексом, а саме: п. 200.1 абз. б п. 200.4, п. 200.7, 200.8, 200.9 ст. 200 Кодексу, п. 4, 5 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 09.09.2024 №40), у зв`язку з чим платнику податку відмовлено в бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість на загальну суму 831 472 грн, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КупАП

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Всупереч цим вимогам у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення суть вчиненого правопорушення виписано так, що не зрозуміло, в чому конкретно полягає з боку ОСОБА_1 порушення встановленого порядку ведення податкового обліку у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і які саме дії як керівника призвели до порушення порядку ведення податкового обліку, оскільки така норма є бланкетною та для повного визначення ознак правопорушення відсилає до інших нормативно-правових актів, тобто спонукає до певної деталізації відповідних положень, що робить норму більш конкретною для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації адміністративного правопорушення.

Тоді як протокол відносно ОСОБА_1 містить лише наслідки дій, які свідчать про відмову в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що може бути наслідком порушення порядку ведення податкового обліку, а не самим порушенням у контексті диспозиції ст. 163-1 ч. 1 КУпАП.

Відтак, відсутність конкретики обставин правопорушення позбавляє можливості ефективного захисту від пред`явленого правопорушення.

Висновок про вчинення правопорушення суд першої інстанції фактично обґрунтував переліком досліджених письмових доказів, не надавши оцінку таким та не з`ясувавши фактичні обставини справи, у тому числі і місце та час вчинення адміністративного правопорушення, що позбавляє зробити об`єктивний висновок у тому числі і щодо строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи відсутність у нормах КУпАП закриття провадження по справі у зв`язку із недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай