Справа № 525/852/25
Провадження №3/525/364/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2025 селище Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., секретар судового засідання Лопатка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка адміністративні матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гром. України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

24.07.2025 о 13 год. 25 хв. по вулиці Гоголя, 3 в селищі Гоголеве Миргородського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Мінськ» днз НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер Alcotest 6810», чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

24.07.2025 о 13 год. 25 хв. по вулиці Гоголя, 3 в селищі Гоголеве Миргородського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Мінськ» днз НОМЕР_2 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами Гадяцьким ВДВС 26.11.2021, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух». Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки справи перебувають у провадженні одного судді, по жодній із них рішення не прийняте, суд прийшов до переконання про доцільність їх спільного розгляду, для прийняття рішення в порядку ст. 36 КУпАП.

Справа призначалася до судового розгляду на 13.08.2025, 10.09.2025, 07.10.2025, 22.10.2025, 19.11.2025, 18.12.2025. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судом направлялися судові повістки за місцем реєстрації та за фактичним місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням, усі листи повернулися на адресу суду без вручення адресу з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Доручалося працівникам поліції вручити повістку останньому, повістка вручена не була через відсутність останнього за місцем проживання. Судова повістка, яка направлялася для вручення за місцем проходження військової служби також повернулася на адресу суду без вручення адресату з повідомленням про те, що ОСОБА_1 з 11.08.2025 самовільно залишив військову частину. Повістки у форматі СМС-повідомлень направлені ОСОБА_1 , згідно заяви останнього, не доставлені по причині: абонент тимчасово недоступний. Останній також повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України». ОСОБА_1 у судове засідання, жодного разу не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Завданнями КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З отриманих судом матеріалів, у тому числі даних протоколів про адміністративні правопорушення, установлено, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було достовірно відомо про факт складення відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справ у Великобагачанському районному суді Полтавської області.

Незважаючи на вказані обставини, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 станом розгляду справи не цікавився, жодного разу до суду не з`явився, заяви чи клопотання від останнього на адресу суду не надходили.

За таких обставин, суд, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, прийшов до переконання про можливість проведення розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та на підставі наявних у справах письмових доказів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Неявка прокурора не перешкоджає розгляду справи по суті.

Завданнями КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Судом були дослідженні у сукупності докази зібрані по справі:

- протоколи про адміністративні правопорушення від 24.07.2025 серії ЕПР1 №401214 та серії ЕПР1 №401224, у яких зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестуванням на алкоголь до протоколу від 24.07.2025 серії ЕПР1 №401214, згідно якого ОСОБА_1 24.07.2025 пройшов огляд на стан сп`яніння, результати огляду 1,40 проміле;

- відеозаписи з боді-камер патрульних поліцейських;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_2 направлявся 24.07.2025 до КП «Миргородська ЛІЛ» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Алкотестер «Драгер 6810», результат огляду 1,40 проміле;

- довідка ВП №3 № від 28.07.2025 про те, що ОСОБА_1 , 23.02.1993 року посвідчення водія на право керування т/з не отримував та є обмеженим у праві керування транспортними засобами державною виконавчою службою. Відомості про т/з мотоцикл «Мінськ» днз НОМЕР_2 відсутні;

- постанова начальника Гадяцького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пух В.О. від 26.11.2021 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, ВП №44620380;

- лист від 26.11.2021 №18777 про направлення ОСОБА_1 постанови від 26.11.2021 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз положень п. 2.9 а Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозв`язку з пунктами 2, 3, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що у даній конкретній ситуації, яка склалася 24.07.2025 о 13 год. 25 хв. по вулиці Гоголя, 3 в селищі Гоголеве Миргородського району Полтавської області, відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції мала право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння водія запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколів про адміністративні правопорушення, які посвідчено відповідними написами, а також вбачається з переглянутих у судовому засіданні відеозаписів).

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 3 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суд, дослідивши сукупність наявних матеріалів справи, переглянувши відеозаписи (в обсязі, який наданий суду органом Національної поліції) і давши цим доказам належну оцінку, приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП. Його вина у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень доведена поза розумним сумнівом.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та обставин, що обтяжують його відповідальність судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент прийняття рішення у справі закінчилися строки передбачені ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

У частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням суті та характеру вчиненого грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягався, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як установлено із наданих суду матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тому позбавлення права керування транспортними засобами до даної особи не може бути застосовано.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Ураховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 9, 23, 33, 38, 40-1, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

у х в а л и л а:

Об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності №525/852/25 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, №525/853/25 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, об`єднану справу рахувати за №525/852/25.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП накладення адміністративного стягнення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя Я.В. Прасол