Справа № 645/722/25
Провадження № 3/645/367/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду міста Харкова Федорова О.В.

за участю секретаря судового засідання Федоровської Д.І.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю:

притягуваного - ОСОБА_1 ,

представника притягуваного - Паркулаба А.В.

в с т а н о в и в:

В провадженні Немишлянського районного суду міста Харкова перебуває на розгляді адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №229158 від 24.01.2025 року).

24.06.2025 року до матеріалів справи надані письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в яких представник притягуваного адвокат Паркулаб А.В. просив суд закрити провадження по справі та зазначав, що ОСОБА_1 в момент зупинки його працівниками поліції їхав в напрямку міста Вовчанська Харківської області, де тривають активні бойові дії, оскільки отримав інформацію про те, що його брат ОСОБА_2 , який проживає в цьому місті, зник безвісти. Про це він неодноразово повідомляв співробітникам поліції, що зафіксовано на відеозаписі з камери бодікам, зокрема на 08:23 хвилині запису. Диспозиція статті 18 КУпАП встановлює, що для звільнення особи від адміністративної відповідальності за правопорушення, вчинене в умовах крайньої необхідності, обов`язковим є існування 3 обов`язкових умов: 1) існування реальної небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян; 2) ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Наявність небезпеки, для усунення якої ОСОБА_1 вирушив до місця проживання свого брата у місті Вовчанськ полягає в тому, що після чергового обстрілу міста останній перестав виходити на зв`язок, а також його певний час не бачили сусіди, що в умовах ведення інтенсивних вуличних боїв у місті Вовчанськ дає підстави розумно припускати високий рівень небезпеки для його життя та здоров`я. Саме у зв`язку з цим ОСОБА_1 був вимушений невідкладно сісти за кермо автомобіля та вирушити на пошук свого брата, що і спричинило вчинення адміністративного правопорушення. Зазначена вище небезпека не могла бути усунена в інший спосіб, оскільки через активні вуличні бої в місті не працює громадський транспорт, а волонтерські ініціативи спрямовані переважно на евакуацію маломобільного населення з міста, аніж на ввезення в місто людей. При цьому через високий рівень руйнувань та великі жертви серед цивільного населення служби порятунку, які і без того перевантажені та працюють з перебоями, не справляються з усіма, хто потребує допомоги внаслідок воєнних дій. Інших родичів чи знайомих, які для надання допомоги могли б приїхати в зруйнований війною ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не мав. Отже, в ніякий інший спосіб ця небезпека не могла бути усунена. Відвернута небезпека є меншою, ніж завдана шкода. Хоча правопорушення може становити ризик громадському порядку, суспільна значущість мети діяння знайти та усунути небезпеку для життя та здоров`я іншої людини суттєво перевищує завдану шкоду. Також, представник притягуваного посилався на те, що в даному випадку мала місце незаконна зупинка транспортного засобу зі сторони поліцейських патрульної поліції. Зазначав про порушення спеціального порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

01.12.2025 року до матеріалів справи надійшли пояснення притягуваного ОСОБА_1 , в яких він, зокрема, просив суд в разі визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, призначити стягнення не пов`язане з позбавленням права керування транспортним засобом.

Притягуваний ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив суду, що напередодні 23.01.2024 року вживав алкогольні напої з цивільною дружиною, а 24.01.2024 року йому зателефонувала дружина його брата з м. Вовчанська та сказала, що в нього влучив дрон та поранив його. ОСОБА_1 вказував, що почав телефонувати знайомим, щоб його хтось підвіз до м. Вовчанська, проте нікого не знайшов і прийняв рішення їхати самостійно.

В судовому засіданні представник притягуваного адвокат Паркулаб А.В. зазначав, що притягуваний не заперечує факт того, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, але просив звернути увагу, що мала місце крайня необхідність, оскільки ОСОБА_1 хотів врятувати пораненого брата, що вбачається зокрема і наявного в матеріалах справи відеозапису. Також, вказував, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, працює на посаді водія та просив суд врахувати наявність крайньої необхідності та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, переглянувши відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №229158 від 24.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 24.01.2025 року о 14 год. 54 хв. в м. Харкові по Салтівському шосе, 256, керував транспортним засобом ЗАЗ 11033, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водій, пройшла у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820. Результат тесту 2,08 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 ПДР України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДРУкраїни), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.9а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 року о 15 год. 04 хв. 24.01.2025 року пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Drager Alcotest 6820. Результат огляду склав 2,08%

Огляду був зафіксований на відеозаписі (відео від 24.01.2025 року, час 15:04), що відповідає положенням ст. 266 КУпАП.

Працівником органу національної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів, що регулюють порядок огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння, а саме: запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Alcotest 6820, результати тесту з показником 2,08 проміле, зафіксовані в роздрукованих результатах тестування, тестуванні здійснювалось з фіксуванням на технічні засоби відеозапису.

В відповідній графі протоколу про адмінправопорушення та роздруківці з газоаналізатора наявний підпис особи про ознайомлення з результатами тестування та змістом протоколу. Під час складання адміністративного матеріалу ОСОБА_1 зазначав, що згоден з його результатом та не потребує огляду в закладі охорони здоров`я (відеозапис від 24.01.2025 року, час 15:08).

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП.

Аналіз матеріалів справи дає підстави дійти висновку про те, що поліцейським дотримано приписи закону, які регламентують процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці події з використанням технічного засобу та фіксацією результатів проведеного огляду.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про дорожній рух" юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Також, в судовому засіданні адвокат притягуваного просив суд при накладенні адміністративного стягнення врахувати, що ОСОБА_1 перебував в стані крайньої необхідності, що підтверджується його особистими поясненнями, вбачається із наданого до матеріалів справи відеозапису, а також підтверджується показами свідка.

За клопотанням притягуваного у судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_5 , яка пояснила, що вдень події 24.01.2025 року вона перебувала у місті Вовчанськ із братом притягуваного ОСОБА_6 , з яким вона проживала як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу протягом двох років. Зранку останній пішов за водою та приблизно о 08:00 год. у нього влучив дрон, внаслідок чого він отримав поранення у ногу і руку. Свідок наголосила, що вона зателефонувала рідному брату чоловіка ОСОБА_7 близько 10:00 год. та попрохала їх забрати. На той час служб порятунку у м. Вовчанську не було. Свідок стверджує, що деякий час вона сама робила перев`язки чоловіку. В подальшому її також було поранено та 08.03.2025 року вона залишила чоловіка у м. Вовчанськ та пішки виходила з міста до сусіднього населеного пункту, звідки вже змогла поїхати. В подальшому з м. Вовчанська їй зателефонувала знайома та повідомила, що 15.04.2025 року її чоловіка ОСОБА_8 вбили.

Також стороною притягуваного до матеріалів справи долучено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 23.05.2025 року, зі змісту якого убачається, що 23.05.2025 року до ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 22.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 внаслідок скиду боєприпасу з ворожого дрону загинув ОСОБА_9 . Тіло поховали сусіди на городі за вказаною адресою. Заявник ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у АДРЕСА_3 . ЖЄО 4396. У зв`язку з активними бойовими діями в м. Вовчанськ виїзд слідчо-оперативної групи на місце події не здійснювався, слідчі дії на місці не проводились.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9а Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 після вживання алкогольних напоїв міг звернутися до правоохоронних органів із відповідною заявою, або залучити іншого (тверезого) водія, звернутися до волонтерів, тощо.

А отже, на думку суду, ОСОБА_1 не діяв в стані крайньої необхідності.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу притягуваного, з метою виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, на підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір, проте, враховуючи те, що особа є військовослужбовцем, відповідно до ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 36, 248, 283, 284,130 КупАП, ЗУ "Про судовий збір", -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 304 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Немишлянський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений та підписаний 23.12.2025 року.

Суддя О.В. Федорова