Справа № 188/52/25
Провадження № 3/188/593/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року с-ще Петропавлівка

Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , місце роботи не зазначено

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №218734 від 12.01.2025 року,

11.01.2025 року 23 год.35 хв в с-щі Петропавлівка вул.Миру водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ЗАЗ Сенс з н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота , нестійка хода, млява мова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер 6810 ARCE 0240 або такого ж огляду в закладі охорони здоров`я КНП «Першотравенська міська лікарня» водій ОСОБА_1 відмовилася від такого огляду, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала клопотання адвоката про закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адвокат Маілян А.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в судове засідання подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діянні складу та події правопорушення.

Також в клопотанні зазначено, протокол відносно ОСОБА_2 був складений з порушенням КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення стану сп`яніння, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного сп`яніння, а саме: У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. З пояснень, наданих ОСОБА_1 адвокату, остання не погоджується з цим, оскільки зазначене не відповідає фактичним обставинам та не підтверджується належними й допустимими доказами. 11.01.2025 року приблизно о 23:30 ОСОБА_1 перебувала біля свого будинку та виходила з власного автомобіля, який був припаркований під парканом. У цей час до місця під`їхав патруль поліції. Спочатку працівники поліції поводилися коректно, однак згодом почали наполягати на тому, що я нібито рухалася автомобілем. Ці твердження не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами. Навпаки на відео з бодікамери чітко видно, що транспортний засіб не перебував у русі. Поліцейські під`їхали саме в момент, коли вона виходила з автомобіля. Відсутні будь-які кадри руху чи зупинки транспортного засобу. - Жодних свідків керування автомобілем поліцією не залучено. Отже, факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння не доведений.

Протокол про адміністративне правопорушення складений лише на підставі суб`єктивних тверджень працівників поліції. Не містить посилання на конкретні обставини, які підтверджували б факт руху транспортного засобу. Відеозаписом з бодікамери підтверджує, що автомобіль був припаркований. Факту керування т/з ОСОБА_1 немає. Це є прямим доказом відсутності складу правопорушення. Вимога пройти огляд була незаконною, адже відсутні підстави для зупинки та перевірки документів. Відмова від незаконної вимоги не може вважатися ознакою вини. Відсутність свідків та інших доказів працівники поліції не залучили сторонніх свідків. Не складено жодних актів чи додаткових пояснень. Доказова база фактично відсутня. Таким чином, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів.

Вивчивши клопотання адвоката Маіляна А.С., матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського ВП№4, акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд до мед.закладу відносно ОСОБА_1 , в яких зазначено що остання відмовилася від такого проходження, додаток до протоколу, копію постанови серії ЕНА № 3839656 від 12.01.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, переглянувши диск відеофіксації правопорушення, приходжу до висновку, що наявні матеріали є достатніми для визнання вини ОСОБА_1 та призначення їй відповідного стягнення.

Вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час перегляду диску з відеофіксацією правопорушення, скоєнного ОСОБА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 на відео зазначила, що навчається в Одесі на прокурора тому знає всі свої права. З відеофіксації правопорушення також вбачається, що ОСОБА_1 під час коментантської години намагалася на транспортному засобі втекти від працівників поліції, була з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мала невиразну мову, погрожувала працівникам поліції, що за складання протоколу на неї вони постраждають, Від підпису у протоколі відмовилася, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та проходження такого огляду в мед.закладі відмовилася, ОСОБА_1 поліцейськими було роз`яснено права та оголошено ознаки алкогольного сп`яніння.

Дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам норми ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушували свої службові обов`язки та порушували положення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України,МОЗ України від 09.11.2015№1452/735 або Конституцію чи закони України, в суді не надано.

У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне, визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатнім для запобігання вчиненню в подальшому правопорушень.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23).

Відповідно до статті 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, який набрав чинності 1 листопада 2011 року, із змінами, ставка судового розміру встановлюються в таких розмірах у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 27, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. (отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл/Дн-ка об./21081300 Код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155 Банк отримувача: КазначействоУкраїни(ЕАП) Рахунок отримувача (IBAN): UA0004001 Код класифікації доходів бюджету: 21081300 Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафиу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 грн. 50 коп (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача: UA0026001 код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна