Справа № 703/7966/25 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., потерпілого ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт: № НОМЕР_1 від 18.03.2020, виданого органом 7126, РНОКПП НОМЕР_2 , непрацюючого; проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

встановила:

ОСОБА_3 , 26 листопада 2025 року, близько 18 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 , умисно висловлював словесні погрози та нецензурну лайку в сторону сина неповнолітнього ОСОБА_1 , завдавши шкоду психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча повідомлявся належним чином. Окрім цього відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, останньому під підпис було відомо про подальший розгляд справи у Смілянському міськрайонному суді.

Разом з тим, згідно рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Враховуючи, що вжито заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, вважаю за можливе розгляд справи про адміністративне правопорушення проводити без його участі та ухвалити рішення за наявними в справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому зсіданні пояснив, що його батько ОСОБА_3 знаходився в нетверезому стані, влаштував конфлікт, відносно нього нецензурно лаявся та погрожував, вигнав без верхнього одягу з будинку на вулицю та не пускав до будинку на зауваження не реагував, тому він був вимушений викликати поліцію.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що їй подзвонив син та повідомив, що ОСОБА_3 знаходиться в алкогольному сп`янінні, чіпляється, погрожує та не пускає до будинку. Вона намагалася в телефонному режимі заспокоїти ОСОБА_3 , однак на зауваження він не реагував. В подальшому їй зателефонували поліцейські та повідомили, що син викликав поліцію. В свою чергу вона підтвердила щодо неправомірної поведінки її співмешканця відносно неповнолітнього сина. Наразі ОСОБА_3 проживає окремо, однак систематично докучає претензіями по телефону.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення підтверджується:

- даними протоколу в про адміністративні правопорушення серії ВАД № 981062 від 26.11.2025;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Федорова Д.К. від 27.11.2025;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 26.11.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від 26.11.2025;

- формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та терміновим заборонним приписом від 26.11.2025.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, доведена повністю.

Відповідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП не встановлено. Обставин, що обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення згідно ст. 35 КУпАП - не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника,приймаючи до уваги ступінь його вини, сімейний та майновий стан, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Даний вид впливу суддя вважає достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_3 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 173-2, 283, 284, КУпАП України, суддя,-

постановила:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні правопорушень передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн.(Отримувач коштів: ГУК у Черк.обл./тгм.Сміла 21081100, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0023753, код класифікації: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок,судового збору, який зарахувати на рахунок: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню з ОСОБА_3 , у примусовому порядку у подвійному розмірі в сумі 1020 грн., відповідно до ст.308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особами визначеними ч.2 ст. 294 КУпАП шляхом подачі апеляції в 10 денний строк з дня її винесення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя: Ю.В. Крива