Справа № 489/8855/25
Провадження № 3/489/2202/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

19 грудня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.2025 серії ВАД №724926, вбачається що 20.10.2025 о 13:12 год у м. Миколаєві ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку відносно своєї матері ОСОБА_2 , під час якої словесно її образила, штовхнула та плюнула в обличчя, чим навмисно спричинила емоційну невпевненість та завдала шкоди психічному здоров`ю, таким чином вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину заперечила, пояснила, що проживає в одній квартирі з чоловіком та матір`ю ОСОБА_2 . По 1/3 частині квартири належить ОСОБА_1 , її сину та ОСОБА_2 . З матір`ю проживають в окремих кімнатах, не спілкуються, тому і сварок між ними немає. Приблизно раз на пів року ОСОБА_2 безпідставно викликає поліцію, вона нервує, коли дочка часто залишається вдома. ОСОБА_1 зверталася до лікаря з приводу здоров`я матері, а також тричі зверталася в поліцію з приводу вчинення ОСОБА_2 сварок, на доказ чого надала листи ВП №2. 20.10.2025 ОСОБА_1 була вдома з чоловіком, з матір`ю не розмовляла, не сварилася. ОСОБА_2 цього дня була збуджена та агресивно налаштована.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що поліцію на доньку викликала чотири рази, перший раз три роки тому. Підставами виклику поліції було те, що ОСОБА_1 відкривала кімнату ОСОБА_2 (кімната замикається на ключ), щось там шукала, а також принижувала, висловлювалась на адресу матері нецензурними словами. 20.10.2025 ОСОБА_1 відкрила балкон на кухні, коли ОСОБА_2 гріла там воду. На зауваження ОСОБА_2 , що їй холодно, ОСОБА_1 плюнула в обличчя два рази. ОСОБА_2 зазначила, що такими діями ОСОБА_1 завдано шкоди її психічному здоров`ю, оскільки відчуває образу, так як все життя допомагала доньці, назбирались негативні емоції. З донькою часто сваряться, а до її заміжжя все було добре. Зараз зі ОСОБА_1 поділили кімнати у квартирі, мають різні холодильники, харчуються окремо. Їсти варять окремо кожна собі. ОСОБА_2 допомагає старша донька, приносить продукти, ліки.

Свідок ОСОБА_3 надав показання про те, що 20.10.2025 був з дружиною ОСОБА_1 у своїй кімнаті, коли приїхала поліція. Цього дня вони з дружиною поснідали приблизно о 8:00 год, а ОСОБА_2 прокидається о 10:00 год. На кухні лише готують їжу, їдять у себе в кімнаті, що вони, що потерпіла. До приїзду поліції свідок ніяких сварок чи криків не було. З ОСОБА_2 вони не спілкуються.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; рапорт; протокол про прийняття заяви про правопорушення; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника; копії відеозаписів з нагрудного відеореєстратора поліцейських; листи ВП №2), допитавши свідка, суд дійшов таких висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За визначенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

З огляду на викладене, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки з пояснень учасників справи вбачається наявність тривалого особистого конфлікту матері з донькою на ґрунті спільного проживання у квартирі після заміжжя доньки. Сам лише факт такого конфлікту не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх взаємозв`язку, приймаючи до уваги пояснення учасників справи, надані в суді, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність достатніх і достовірних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 умисних дій психологічного характеру по відношенню до ОСОБА_2 , відсутність переваги сил ОСОБА_1 над ОСОБА_2 , зважаючи на проживання в різних кімнатах, різний бюджет та фактичну відсутність спілкування та залежності одна від одної.

Наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не встановлена «поза розумних сумнівом», а наявність побутового конфлікту (сварки) між матір`ю та донькою не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин суддя вважає за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247,252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Рибіцька