Справа № 953/7493/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 рокум. Харків

Суддя Київський районний суд міста Харкова Глос М. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, яка працює у супермаркеті «Клас» на посаді касира, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

14.07.2025 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де вона постійно проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 , повторно протягом року вчинила щодо неї домашнє насильство психологічного характеру ображала, погрожувала фізичною розправою, висловлювалася нецензурною лайкою та нанесла удар по руці, чим завдала шкоди здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вказала про невизнання своєї винуватості у вчиненні проступку, проте зі змісту її пояснень слідує часткове визнання вини. Зокрема, пояснила, що проживає разом із матір`ю, стосунки у них напружені, раніше часто виникали сварки, під час яких мати ображала, принижувала, висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою. Напередодні 17.07.2025 року до них з матір`ю приїхав її рідний брат, з яким у ОСОБА_1 виник конфлікт, і він викликав працівників поліції. Сварки з матір`ю не було, потерпіла лише намагалася припинити сварку між нею і братом. Фізичного насильства щодо до своєї матері вона не чинила, алкогольні напої вживає рідко.

Згідно з поясненнями потерпілої ОСОБА_2 з донькою у них складні стосунки. ОСОБА_1 часто вживає алкогольні напої, за характером вона добра, однак у нетверезому стані стає агресивною, може поводитися неконтрольовано. 14.07.2025 року до них приїхав син потерпілої ОСОБА_3 , рідний брат ОСОБА_1 . ОСОБА_4 почала з ним сваритися, ледь не дійшло до бійки. Син викликав працівників поліції. Вона намагалася розборонити дітей, ОСОБА_1 її відштовхнула і вдарила по руці. Правоохоронці після прибуття на місце події склали протокол про адміністративне правопорушення, від підписання якого ОСОБА_1 відмовилася та поїхала на роботу.

Згідно з поясненнями свідка ОСОБА_3 14.07.2025 року він був у матері, приблизно о 10 годині ОСОБА_1 прийшла додому в стані алкогольного сп`яніння та почала сваритися з ним матір`ю. У ході сварки вона висловлювалася нецензурною лайкою, штовхалася, погрожувати фізичною розправою. Коли сестра вдарила матір по руці, він викликав працівників поліції. Зазначив, що ОСОБА_1 часто вживає спиртні напої, від проходження лікування відмовляється.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_1 своєї провини, факт вчинення нею адміністративного правопорушення за наведених у протоколі обставин підтверджується поясненнями у судовому засіданні потерпілої, свідка, а також дослідженими судом письмовими доказами в їх сукупності і взаємозв`язку.

Зокрема, за даними електронного рапорту інспектора-чергового Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області від 14.07.2025 року у зазначений день о 10:41 надійшло повідомлення зі служби 102 за заявою ОСОБА_3 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 сестра вчили сварку з заявником і матір`ю, кидається на матір, б`є її та виганяє з дому. Як стверджувалося у заяві, раніше ОСОБА_1 неодноразово чинила домашнє насильство і притягувалася до адміністративної відповідальності (а. с. 2, 3).

У своїх письмових поясненнях працівникам поліції під час документування адміністративного матеріалу потерпіла ОСОБА_2 повідомляла, що 14.07.2025 року донька ОСОБА_1 вчинила сварку з нею, під час якої виражалася нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, штовхала, хапала за руки та вдарила по руці. Потерпіла стверджувала, що подібні дії ОСОБА_1 чинить систематично (а. с. 4, 5).

Свідок ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях зазначав, що 14.07.2025 року він був у матері ОСОБА_2 , з якою разом проживає його сестра ОСОБА_1 . У цей день сестра посварилася з матір`ю на побутовому ґрунті, під час конфлікту виражалася на її адресу нецензурною лайкою, погрожувала, кричала ОСОБА_2 : «Щоб ти здохла!» (а. с. 6).

ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях на місці події підтверджувала факт конфлікту з матір`ю і братом, під час якого вона дійсно кричала на потерпілу і свідка, виражалася нецензурною лайкою, однак мати з братом щодо неї чинили такі самі дії (а. с. 7).

У зв`язку із наведеними вище діями ОСОБА_1 інспектор сектору протидії домашньому насильству відділу поліції ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області виніс щодо неї терміновий заборонний припис на строк 10 діб з 12:00 год. 14.07.2025 року до 12:00 год. 24.07.2025 року (а. с. 9).

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Домашнє насильство як один із різновидів насильства відрізняється від інших його форм тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки та пов`язані між собою.

За визначенням, закріпленим у п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (надалі Закон № 2229-VIII), домашнє насильство становлять діяння (дії або бездіяльність), зокрема, фізичного або психологічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство згідно з п. 14 зазначеної вище частини статті є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю.

Фізичне насильство у розумінні п. 17 цієї ж правової норми є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, утворює повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто будь-яких умисних дій або бездіяльності, зокрема,психологічного характеру (погрози, образи, переслідування тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода здоров`ю потерпілого.

Факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 задокументовано у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.07.2025 року серії ВАД № 698497 (а. с. 1).

За підсумками аналізу та оцінки безпосередньо сприйнятих і досліджених у судовому засіданні доказів суд дійшов таких висновків. Факт сварки ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , під час якого вона ображала матір і висловлювалася нецензурною лайкою беззаперечно підтверджено поясненнями потерпілої, свідка ОСОБА_3 і наведеними вище письмовими доказами. Сама ОСОБА_1 у судовому засіданні по суті не заперечувала вчинення щодо матері наведених дій, зазначаючи лише, що ОСОБА_2 також сварилася та ображала її, виражаючись нецензурною лайкою.

Словесні образи, приниження та погрози, вчинені щодо матері, з якою ОСОБА_1 проживає разом однією сім`єю, становили домашнє насильство психологічного характеру у розумінні п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII.

Крім цього, ОСОБА_1 не заперечувала факту сутички з матір`ю і братом, під час якої могла штовхати їх. Водночас нанесення нею ОСОБА_2 удару по руці доводиться послідовними показання потерпілої та свідка у сукупності і взаємозв`язку з даними досліджених судом документів. Оцінюючи пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд бере до уваги, що потерпіла мати ОСОБА_1 у судовому засіданні в цілому позитивно характеризувала доньку як людину і просила суд не накладати на неї суворе стягнення, зазначаючи лише, що на ОСОБА_1 згубно впливає її співмешканець, і донька стає схильною до агресії після вживання спиртних напоїв. За таких обставин суд не знаходить підстав оцінювати пояснення потерпілої та свідка близьких родичів ОСОБА_1 як обмову її і бере до уваги відповідні свідчення як достовірні докази.

Та обставина, що ОСОБА_2 не проходила судово-медичного обстеження і сліди удару по руці не були зафіксовані, на що ОСОБА_1 посилалася у судовому засіданні, не спростовуються вчинення нею такої насильницької дії і не впливає на правову кваліфікацію її поведінки. Адже у розумінні п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство фізичного характеру включає, зокрема, удари та штовхання, що не спричинило тілесних ушкоджень.

З огляду на викладене суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства як психологічного, так і фізичного характеру. Беручи до уваги обстановку, обставини події, похилий вік ОСОБА_2 , зазначена протиправна поведінка доньки завдала шкоди її здоров`ю.

Повторність протягом року вчинення ОСОБА_1 дій, поставлених їй за провину підтверджено копією постанови Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2025 року у справі № 953/3072/25 (провадження 3/953/1155/25).

Отже, дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП як домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, що завдало шкоди здоров`ю потерпілої, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за аналогічне правопорушення.

У санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП законодавець передбачає такі альтернативні стягнення:

-штраф від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин;

-або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, відсутність обставин, які б підсилювали його тяжкість порівняно з типовими діяннями, що кваліфікуються за відповідною правовою нормою.

Бере суд до уваги і дані про особу ОСОБА_1 , котра має вищу освіту, займається суспільно корисною працею, водночас раніше притягувалася до адміністративної відповідальності.

Передбачених ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, у справі не встановлено.

У пункті 6 ч 1 ст. 35 КУпАП законодавець передбачає можливість визнання обставиною, що обтяжує адміністративну відповідальність, вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Потерпіла у своїх письмових поясненнях повідомляла про скоєння ОСОБА_1 протиправних дій напідпитку. Проте суд не знаходить підстав вважати відповідну обставину доведеною і враховувати її як таку, що обтяжує адміністративну відповідальність. Адже згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не інкримінувалося вчинення проступку у нетверезому стані, і такий факт не підтверджено об`єктивними даними, зокрема, результатами медичного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 КУпАП обставиною, що обтяжує адміністративну відповідальність, визнається повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Проте повторність скоєння ОСОБА_1 аналогічних протиправних дій є кваліфікуючою ознакою поставленого їй за провину адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а тому не може ще раз враховуватися і як обставина, що обтяжує адміністративну відповідальність. Інших таких обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, за результатами судового розгляду не встановлено.

З огляду на відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність чи підсилювали тяжкість скоєного у межах даної правової кваліфікації, дані, що позитивно характеризують ОСОБА_1 у загальносоціальному плані, те, що вчиненим діянням не заподіяно тяжкої шкоди, а також беручи до уваги дані, які позитивно характеризують ОСОБА_1 у загальносоціальному плані, суд вважає за необхідне накласти на неї найбільш м`яке за видом адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі ст. 173-2 ч.1, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 160 (одна тисяча сто шістдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, з ОСОБА_1 підлягатиме стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 2 320 (дві тисячі триста двадцять) грн. і витрати на облік цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос