ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/1132/25 Головуючий в 1 інст. Гасанбеков С.С.
Провадження №33/807/1162/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мухіна А.А., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мухіна А.А. на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 25 липня 2025 року, о 10 год. 55 хв., на 59 км автодороги Запоріжжя-Донецьк, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 5281, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Мухін А.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що судом під час розгляду справи невірно встановлені обставини, які підлягають з`ясуванню, відповідно до ст. 280 КУпАП, що в свою чергу призвело до ухвалення рішення, яке є незаконним.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобам, за кермом перебував його знайомий ОСОБА_2 . Після тривалої перевірки, представники ТЦК та СП попросили переставити автомобіль ближче до узбіччя, що і було зроблено ОСОБА_1 вже в якості водія та зафіксовано відеозаписом події. Таким чином поліцейськими зроблено провокацію руху ТЗ для здійснення відео фіксації.

Крім того зауважив, що після складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейський склав постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП, де у п. 5 щодо часу та місця скоєння, суті і обставин правопорушення зазначив «25 липня 2025 р. 12:07:28 с-ще Новомиколаївка, Дорога Донецьк - Запоріжжя 59 км, водій керував ТЗ та не був пристебнутий паском безпеки».

Отже, сторона захисту стверджує, що вказана розбіжність зафіксована в часі керування ОСОБА_1 ТЗ BMW 5281, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає більше трьох годин.

Вважає, що факт керування ОСОБА_1 25 липня 2025 року о 10-55 год. транспортним засобом не знайшов свого підтвердження в наданих суду матеріалах справи, зокрема матеріалах відео фіксації правопорушення, а при складанні матеріалу працівником поліції порушенні вимоги ст. 266 КУпАП, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на порушення процедури огляду ОСОБА_1 зазначив, що останній є військовослужбовцем, а отже з урахування положень ст.266-1 КУпАП та Порядку № 32, його огляд мав бути проведений посадовою особою уповноваженою на те, начальником органу управління військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ або командиром військової частини.

Наголошує, що відеозапис події не є безперервним. Крім того, в справі наявні файли, які здійснені не на службовий технічний пристрій, тобто не на службовий портативний відеореєстратор поліцейського, відомості про який відсутні в протоколі.

Звертає увагу суду на порушення поліцейськими вимог ст. 256 КУпАП, оскільки останніми внесенні до протоколу додаткові записи, після підписання його особою, стосовно якої він складений. Разом із цим, поліцейський не зазначив в протоколі про будь-які матеріали, що були додані до протоколу та направлені в суд, зокрема акт огляду на стан сп`яніння, направлення в медичний заклад, чек Драгер Алкотест, тощо. Отже, вказані документи не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази, оскільки такі не вказані в протоколі.

Крім того, посилається на порушення процедури огляду ОСОБА_1 , передбачену ст. 266 КУпАП, оскільки огляд останнього був проведений без встановлення ознак сп`яніння, копія Акту огляду йому не вручалася, не зазначено поліцейський до якого закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 направлено для проходження огляду.

Просить скасувати постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2025, провадження в справі закрити.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що 18 серпня 2025 року захисником було подано апеляційну скаргу в даній справі у встановлений ст. 294 КУпАП строк, яка постановою судді Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2025 року, йому повернута з роз`ясненням права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. 271 КУпАП.

Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2025 року.

Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. №28), присутність його захисника адвоката Мухіна А.А., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Мухіна А.А. на підтримку доводів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 594196 від 25 липня 2025 року підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 були встановлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest DRAGER 6810, результат огляду проба позитивна 1,11‰. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом (а.с. 3);

- роздруківкою до протоколу з приладу Alkotest 6810 з результатом 1,11‰ (а.с. 5а);

- відеозаписом події (а.с. 9).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ згаданої Інструкції.

Так, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом , та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Так, з дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810 за згодою водія ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,11 проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодився, що зафіксовано відеозаписом події та засвідчено його власним підписом в Акті огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт керування ОСОБА_1 25 липня 2025 року о 10-55 год. транспортним засобом, не знайшов свого підтвердження в наданих суду матеріалах справи, зокрема матеріалах відео фіксації правопорушення не є слушними, оскільки відеозаписом події зафіксовано рух транспортного засобу BMW 5281, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та його зупинка в межах блокпосту. При цьому, водій ОСОБА_1 жодного разу не висловив заперечень щодо керування ним транспортним засобом.

Отже, на переконання судді апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці не викликає сумнів.

Посилання апелянта на розбіжність зафіксовану в часі керування ОСОБА_1 ТЗ BMW 5281, реєстраційний номер НОМЕР_2 у протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанові за ч. 4 ст. 121 КУпАП, яка складає більше трьох годин, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки на обставини, які є предметом дослідження в рамках даної справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП обставина складання відносно ОСОБА_1 іншої постанови не впливає та правильності висновків суду, викладених у оскаржуваному судовому рішенні в контексті обставин даної справи не спростовує.

Є помилковими доводи апеляційної скарги захисника про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 повинен був виключно органами ВСП або командиром військової частини, з урахуванням положень ст. 266-1 КУпАП та Порядку № 32, оскільки необхідно враховувати вимоги частини 1 статті 15 КУпАП, де крім іншого, зазначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Доводи апеляційної скарги щодо не вручення працівниками поліції ОСОБА_1 копії акту огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та допис щодо долучення певних додатків до протоколу, не спростовують факту вчинення ним правопорушення та не є обставиною, яка впливає на кваліфікацію його дій.

Отже, сукупність досліджених доказів усуває будь-які сумніви стосовно доведеності винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Мухіну Антону Анатолійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Мухіна Антона Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 322/1132/25