КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5288/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хоменка М.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого мотовщиком малярного цеху ТОВ «Мебігрант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, зі стягненням судового збору в дохід держави у розмірі 605, 60 грн.

Згідно постанови судді, 02.07.2025 року об 11 год. 47 хв. по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду в медичному закладі у лікаря-нарколога категорично відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник Хоменко М.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2025 року та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, так як піддався психологічному тиску з боку працівників поліції, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Також апелянт зазначає, що працівники поліції не провели візуальний огляд зіниць на місці зупинки з використанням спеціального обладнання чи належного освітлення, що не відповідає вимогам п. 12 Інструкції №1452/735, тобто працівники поліції не мали причин для твердження про знаходження ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Апелянт звертає увагу, що ОСОБА_1 звернувся на наступний день до сертифікованої лабораторії та внаслідок проведення аналізів, в організмі ОСОБА_1 не було знайдено залишків наркотичних речовин.

Отже, апелянт стверджує, що працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, під час зупинки та спілкування ОСОБА_1 усвідомлював суть ситуації та чітко відповідав на поставлені запитання, натомість відмова водія спричинена тиском з боку поліцейських.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Хоменка М.П., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №378958, згідно якого 02.07.2025 року об 11 год. 47 хв. по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій від проходження огляду в медичному закладі у лікаря-нарколога категорично відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала і безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і який він підписав протокол без жодних зауважень.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису вбачається, що на відео файлі під назвою «clip-0» з нагрудної камери поліцейського зафіксовано як працівники поліції об 11:50 год. після зупинки транспортного засобу запитують, коли водій останній раз вживав наркотичні засоби. На це водій відповідає своїм запитанням з чого поліцейські взяли, що він вживав, а поліцейські відповідають, що у водія зіниці очей взагалі не реагують на світло. Після цього водій повідомив, що він не вживає. Після такого спілкування поліцейський запропонував водію проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що він відповів: «як скажете», при цьому, повідомив, що у нього вже забирали за ст. 130 КУпАП права, але суд його визнав невинуватим. На це поліцейський повторно запропонував поїхати для проходження огляду. Водій знову відповів: «як скажете». Тоді поліцейський сказав: «то я вас питаю», на що водій повідомив «я не бажаю». Після цього працівники поліції запитали водія «ви відмовляєтесь?», при цьому водію повторно було озвучено, що у нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, такі як: зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій сказав, що якщо поліцейські кажуть, що потрібно їхати, то він поїде. Працівники поліції наголосили на тому, що водій, відповідно до п. 2.5 ПДР зобов`язаний на вимогу поліцейських пройти медичний огляд. На це водій сказав, що «тоді поїхали». Об 11:57 год. зафіксовано розгляд справи за ст. 126 КУпАП. Після чого поліцейський, ознайомлюючи водія зі змістом постанови, запитав чому він так труситься, чи це він переживає, чи у нього наявна ще одна з ознак наркотичного сп`яніння і запитав, що він вживав. На це водій спочатку повідомив, що вчора вживав горілку, а через дві хвилини повідомив, що вживав ще й наркотики, зокрема, коноплю, орієнтовно місяць назад. Після цього поліцейський роз`яснив, що якщо вони зараз поїдуть до медичного закладу і якщо водій у стані сп`яніння, то, відповідно, буде негативний для водія висновок лікаря. А також роз`яснив, що в разі відмови від проходження огляду, поліцейський складе протокол, де напише, що водій керував з ознаками наркотичного сп`яніння і відмовився проходити огляд, за що передбачена така ж адміністративна відповідальність. Тому водію потрібно вирішувати чи відмовляється він чи ні від походження огляду. Водій запитав: «Як правильно?», на що поліцейський відповів, що це вирішує виключно водій. Далі з відеозапису вбачається, що поліцейський реагує на слова водія та повідомляє його про кримінальну відповідальність за неправомірну вимогу. О 12:02 год. поліцейський знову запитав чи вони їдуть до медичного закладу, на що водій повідомив: «Краще не їхати». Поліцейський ще раз запитав чи вони їдуть до лікарні, водій відповів: «Не їдемо». На запитання поліцейського: «Ви відмовляєтесь від проходження огляду?» водій відповів: «Да». Далі поліцейський повідомив, що стосовно водія буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за відмову від проходження огляду, і відразу ж, о 12:03 год. водієві роз`яснено його права. О 12:22 год. зафіксовано як водія ознайомлюють із протоколом та додатками до нього.

Зі змісту переглянутого під час апеляційного розгляду відеофайлу під назвою «clip-2» із відеореєстратора службового автомобілявбачається, що на ньому лише зафіксовано факт керуванняОСОБА_1 транспортним засобом.

Так, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

З відеозапису вбачається, що на неодноразову вимогу працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, спочатку останній не надавав однозначної відповіді, втім в подальшому конкретно відмовився від проходження огляду.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, чого не зробив. Такий обов`язок прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги працівника поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляд справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, так як піддався психологічному тиску з боку працівників поліції не мають під собою підґрунття та спростовуються даними відеозапису, на якому факти здійснення тиску працівниками поліції на ОСОБА_1 відсутні, ОСОБА_1 вів спокійно розмову з поліцейськими, і вони також були коректними. Будь-яких інших доказів тиску на ОСОБА_1 працівниками поліції апелянт не надав, тому такі доводи оцінюються критично. З відеозапису лише вбачається, що працівники поліції роз`яснювали ОСОБА_1 як наслідки проходження огляду, так і наслідки відмови від проходження огляду, і після цього ОСОБА_1 дав неодноразово чітку відповідь про те, що відмовляється від проходження огляду.

Також є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівники поліції не провели візуальний огляд зіниць ОСОБА_1 на місці зупинки з використанням спеціального обладнання чи належного освітлення.

Так, відповідно до п. 2, 3, 4 р. І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: - наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); - звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; - сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, законодавець вирішення питання щодо наявності підстав вважати, що особа може перебувати в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння відніс саме до дискреційних повноважень поліцейського. Крім того, саме оглядом на стан сп`яніння може бути підтверджено або спростовано підозру, що особа перебуває у стані сп`яніння. При цьому, законодавством передбачено обов`язок пройти огляд, як за наявності усіх ознак сп`яніння, так і будь-якої, навіть однієї з зазначеного переліку.

З відеозапису чітко вбачається, що про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння працівник поліції йому повідомляв неодноразово, в тому числі і ту ознаку, що зіниці очей не реагують на світло, яку можна встановити лише за наслідками огляду, і наявність якої не заперечував сам ОСОБА_1 .

Посилання захисника в апеляційній скарзі на проходження ОСОБА_1 на наступний день огляду у сертифікованій лабораторії, де внаслідок проведення аналізів в організмі ОСОБА_1 не було знайдено залишків наркотичних речовин, не можуть бути взяті до уваги, з огляду на наступне.

За змістом розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.05.2019 № 563 «Про оптимізацію організації проведення медичних оглядів на стан сп`яніння в м. Києві» Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Лабораторія «ДІЛА» не наділена таким правом проводити огляд водіїв на стан сп`яніння та не уповноважена перевіряти належність заявнику наданого ним біоматеріалу у вигляді сечі, збирання якої не проводиться лабораторією, а доставляється заявником в ємності для сечі самостійно.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ указаної Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, проведення огляду за відсутності поліцейського та не в належній установі, свідчить про те, що не було забезпечено достовірності результатів дослідження, а також походження біоматеріалу (сечі) саме від ОСОБА_1 , а не будь-якої іншої особи.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, у даному випадку результати дослідження лабораторії «ДІЛА» № 071760839 від 03.07.2025 щодо визначення наркотиків у сечі ОСОБА_1 не можуть вважатися дійсними, а тому до уваги суду не беруться.

Окрім того, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за перебування в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Будь -яких інших доводів, які могли стати підставою для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено та при розгляді справи в апеляційному суді не встановлено.

За вказаних обставин, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, та призначив стягнення у межах санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП яка є безальтернативною.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Хоменка М.П. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал