Справа № 461/7009/25 Головуючий у 1 інстанції: Кітов О. В.
Провадження № 33/811/1682/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокатів Сірого Андрія Володимировича, Колеснікова Віталія Валерійовича, представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича, на постанову Галицького районного суду м. Львова від 9 жовтня 2025 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

згідно протоколу про порушення митних правил, в період 2022 - 2025 років, відповідно до митних декларацій типу ІМ40ДЕ: 1) UA209170/2022/023262 від 12.04.2022; 2) UA209170/2022/058190 від 02.08.2022; 3) 22UA62U5 від 29.11.2022; 4) 23UA65U3 від 28.02.2023; 5) 23UA28U2 від 25.04.2023; 6) 23UA45U2 від 19.06.2023; 7) 23UA18U8 від 24.07.2023; 8) 23UA47U0 від 06.11.2023; 9) 24UA91U0 від 31.01.2024; 10) 24UA03U0 від 08.04.2024; 11) 24UA30U7 від 13.08.2024; 12) 24UA83U7 від 10.09.2024; 13) 24UA01U7 від 25.11.2024; 14) 25UA08U8 від 03.03.2025; 15) 25UA22U7 від 08.04.2025, здійснено митне оформлення товарів «ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі, що складаються зі змішаних або незмішаних продуктів для терапевтичного або профілактичного застосування, не містять наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, не в аерозольній упаковці «Tivargin - N» (Тіваргін-Н). Виробник товару: VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція) та ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (Україна). Торгівельна марка: Nikopharm. Країна виробництва: GR», вантажотримувачем яких було ТОВ «ФАРМАСЕЛ».

Відповідно до графи 47 зазначених митних декларацій вказано ставку податку на додану вартість 7 % на підставі статті 193 Податкового кодексу України (7 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів).

Як підставу для застосування ставки ПДВ у розмірі 7% до Львівської митниці надано реєстраційне посвідчення № UA/19033/01/01, відповідно до якого виробниками зазначені: VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція) та ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (Україна).

Під час здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України та митного оформлення зазначеного лікарського засобу Департаментом боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Держмитслужби на адресу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками направлено лист № 20/20-01-01/6/609 від 06 червня 2025 року про надання інформації.

Відповідно до листа Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 12 червня 2025 року № 6622-1.1/2.3/17-25, що надійшов до Львівської митниці листом Держмитслужби від 13 червня 2025 року № 20/20-01-01/7/629 (вх. Львівської митниці від 13 червня 2025 року № 21362/4-20) встановлено, що лікарський засіб «ТІВАРГІН-Н» на момент митного оформлення не відповідає статусу готового лікарського засобу, призначеного для роздрібної торгівлі та застосування, оскільки ТОВ «ФАРМАСЕЛ», як виробником в Україні, не було здійснено випуск серії вказаного лікарського засобу.

Подане до митного оформлення як підставу для застосування ставки податку на додану вартість у розмірі 7% реєстраційне посвідчення № UA/19033/01/01, поширюється на готовий лікарський засіб «ТІВАРГІН-Н», для виробництва якого передбачена обов`язкова участь обох виробників, а саме: VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція) та ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (Україна).

Відповідно до норм статей 9 та 20 Закону України від 04.04.1996 № 123/96-ВР «Про лікарські засоби» (далі Закон) на території України допускаються до застосування та можуть реалізовуватися лише зареєстровані лікарські засоби, крім випадків, передбачених законом.

Державна реєстрація готового лікарського засобу процедура, яка проводиться відповідно до вимог чинного законодавства з метою допуску лікарського засобу до медичного застосування в Україні та внесення його до Державного реєстру лікарських засобів України, згідно з підпунктом 16 пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення експертизи реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), а також експертизи реєстраційного посвідчення, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26 серпня 2005 року № 426 (далі Порядок).

Відповідно до Положення про Державний реєстр лікарських засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 р. № 411 Державний реєстр лікарських засобів містить відомості про лікарські засоби, дозволені для виробництва і застосування в Україні.

Згідно з підпунктом 54 пункту 1 розділу ІІ Порядку, реєстраційне посвідчення на лікарський засіб (медичний імунобіологічний препарат) документ, у якому міститься інформація про лікарський засіб (медичний імунобіологічний препарат), зареєстрований в Україні та внесений до Державного реєстру лікарських засобів України та міжвідомчої бази даних про зареєстровані в Україні лікарські засоби.

Готові лікарські засоби (лікарські препарати, ліки, медикаменти) дозовані лікарські засоби у вигляді та стані, в якому їх застосовують, що пройшли всі стадії виробництва (виготовлення), включаючи остаточне пакування, згідно зі статтею 2 Закону.

Відповідно до пункту 3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 929, виробництво лікарських засобів (промислове) діяльність, пов`язана із серійним випуском лікарських засобів, яка включає в себе всі або хоча б одну з операцій щодо технологічного процесу, контролю якості, видачі дозволу на випуск, а також закупівлею матеріалів і продукції, зберіганням, оптовою торгівлею (дистрибуцією) лікарських засобів власного виробництва. Жодна серія готової продукції не може бути дозволена для продажу, постачання або розміщення на ринку до того, як Уповноважена особа виробника засвідчить її відповідність вимогам реєстраційного досьє та ліцензії на виробництво, шляхом сертифікації Уповноваженою особою та випуску серії готового лікарського засобу, згідно з чинним законодавством України.

Лікарський засіб, який не пройшов стадію сертифікації (випуску серії) Уповноваженою особою не є готовим лікарським засобом, призначеним для роздрібної торгівлі, і може розглядатися лише як проміжна продукція або продукт незавершеного виробництва.

Відповідно до статті 193 Податкового кодексу України встановлені ставки податку від бази оподаткування в таких розмірах: а) 20 відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні.

Отже, операції з ввезення на митну територію України лікарських засобів підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою податку у розмірі 7 відсотків за умови, що такі лікарські засоби: - дозволені для виробництва і застосуванню в Україні; - внесено до Державного реєстру лікарських засобів.

У разі якщо при ввезенні на митну територію України лікарських засобів/ медичних виробів не дотримано хоча б однієї із зазначених умов, їх ввезення на митну територію України оподатковується ПДВ у загальновстановленому порядку за ставкою 20 відсотків.

За інформацією, викладеною у листі Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 12 червня 2025 року № 6622-1.1/2.3/17-25 встановлено, що реєстраційне посвідчення № UA/19033/01/01 поширюється на готовий лікарський засіб «ТІВАРГІН-Н», для виробництва якого передбачена обов`язкова участь обох виробників, зазначених у матеріалах реєстраційного досьє, а саме: VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція) та ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (Україна).

Відомості стосовно лікарського засобу з торгівельним найменуванням «ТІВАРГІН-Н», виробником якого виступає виключно VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція), в Державному реєстрі лікарських засобів України відсутні.

Відповідно службової записки Управління контролю та адміністрування митних платежів Львівської митниці від 07 липня 2025 року № 15/15-01/28877 товари «ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі, що складаються зі змішаних або незмішаних продуктів для терапевтичного або профілактичного застосування, не містять наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, не в аерозольній упаковці «Tivargin - N» (Тіваргін-Н). Виробник товару: VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція) та ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (Україна), оформлені відповідно до митних декларацій типу ІМ40ДЕ: 1) UA209170/2022/023262 від 12.04.2022; 2) UA209170/2022/058190 від 02.08.2022; 3) 22UA62U5 від 29.11.2022; 4) 23UA65U3 від 28.02.2023; 5) 23UA28U2 від 25.04.2023; 6) 23UA45U2 від 19.06.2023; 7) 23UA18U8 від 24.07.2023; 8) 23UA47U0 від 06.11.2023; 9) 24UA91U0 від 31.01.2024; 10) 24UA03U0 від 08.04.2024; 11) 24UA30U7 від 13.08.2024; 12) 24UA83U7 від 10.09.2024; 13) 24UA01U7 від 25.11.2024; 14) 25UA08U8 від 03.03.2025; 15) 25UA22U7 від 08.04.2025, підлягають оподаткуванню податком на додану вартість за ставкою 20%, а загальна сума митних платежів при їх митному оформленні повинна становити 8 648 997,20 грн.

Таким чином, загальна сума несплачених митних платежів за наведеними вище митними деклараціями складає 5 621 848,16 грн.

Подання наведених вище митних декларацій до митного оформлення здійснювали:1) ТОВ «Євро МБ Сервіс» (), згідно договору-доручення про надання послуг з декларування товарів і транспортних засобів від 13.12.2013 № 107 та договору доручення від 04.04.2022 № 04042022; 2) ПП «ІНДЕВЕР» (), згідно договорів-дорученнь на митно-брокерські послуги від 05.07.2021 № 182021/ІН, від 07.07.2023 № 192023/ІН, 3) ПП «ТЛС» (), згідно договору-доручення на митно-брокерські послуги від 25.12.202024 № 272024/ТЛС.

Відповідно до пункту 632 частини першої статті 4 Митного кодексу України утримувач митного режиму особа, яка здійснює декларування від власного імені (у разі, якщо декларування здійснюється самостійно або прямим митним представником), або особа, в інтересах якої здійснюється декларування (у разі, якщо декларування здійснюється непрямим митним представником).

Згідно з нормами частини 4 статті 266 Митного кодексу України у разі декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення утримувачем митного режиму від власного імені або його прямим митним представником передбачену цим Кодексом відповідальність за невиконання обов`язків декларанта, передбачених частиною першою цієї статті, несе утримувач митного режиму.

ТОВ «ФАРМАСЕЛ», в особі його керівника - ОСОБА_1 , відповідно до пункту 632 частини першої статті 4 та частиною четвертою статті 266 Митного кодексу України, є утримувачем митного режиму.

Листом Львівської митниці від 09 липня 2025 року № 20/20-03/14/17769 керівника ТОВ «ФАРМАСЕЛ» ОСОБА_1 , повідомлено про необхідність прибуття 15 липня 2025 року з 1000 до 1200 год., у митницю для надання пояснень та вирішення питання щодо документування порушень митних правил.

14 липня 2025 року у Львівську митницю надійшов лист ТОВ «ФАРМАСЕЛ» ОСОБА_1 , від 11 липня 2025 року № 11/1 у якому керівник підприємства ОСОБА_1 , не навів поважних причини неприбуття у Львівську митницю, в зазначений час та дату.

Таким чином, за твердженням митного органу, гр. ОСОБА_1 , керівник ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (), вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 5 621 848,16 грн.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковано за ст. 485 МК України.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 9 жовтня 2025 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою представник Львівської митниці Зирянов О.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою визнати керівника ТОВ «Фармасел» ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накласти стягнення передбачене санкцією даної статті, а саме штраф від 50 до 150 % від несплаченої суми митних платежів ( від 2 810 924, 08 грн. до 8 432 772, 24 грн.)

Вважає, що висновок суду є помилковим та необґрунтованим.

Наголошує, що у поданих до митного контролю митних деклараціях, та товаросупровідних документах відсутні підстави для зазначення в графі 47 цих декларацій, «Розрахунок податків» ставки ПДВ у розмірі 7%, оскільки в них фігурує один виробник VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція), що суперечить інформації зазначені в реєстраційному посвідченні №UA/19033/01/01.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, а саме зазначення в графі 47 декларацій, «розрахунок податків» ставки ПДВ у розмірі 7%., за відсутності підстав для застосування такої ставки.

Зазначає, що відомості стосовно лікарського засобу з торгівельним найменуванням «ТІВАРГІН-Н» в Державному реєстрі лікарських засобів відсутні, під час його митного оформлення потрібно було сплачувати ПДВ у загальновстановленому порядку за ставкою 20%..

Звертає увагу, що долученими до матеріалів справи даними доведено наявність складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

21 листопада 2025 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу від адвоката Колеснікова В.В. в яких він зазначає, що аргументи апеляційної скарги представника Львівської митниці не спростовують висновків суду першої інстанції.

Наголошує, що реєстраційне посвідчення №UA/19033/01/01, яке було надано митному органу є допустимим доказом, лікарський засіб «Тіваргін-Н» дозволений для виробництва і застосування в Україні, внесений до Державного реєстру лікарських засобів, термін дії даного свідоцтва становить з 28 жовтня 2021 року по 28 жовтня 2026 року.

Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про документ, який доводить наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, не вказано зв`язку між кількістю виробників, розподілом етапів виробництва, що передбачено реєстраційним посвідченням та розміром ставки ПДВ.

Апеляційна скарга не містить належного спростування факту державної реєстрації лікарського засобу, а лист Держлікслужби на який посилається апелянт у своїй апеляційні скарзі, не є належним і допустимим доказом у даній справі.

Зазначає, що митним органом не встановлено фактів подання неправдивих відомостей, з метою зниження митних платежів, ТОВ «ФАРМАСЕЛ» не отримало податкових вигод, оскільки ставка ПДВ впливає на ціну лікарського препарату.

5 грудня 2025 року на адресу апеляційного суду адвокат Колесніков В.В. подав письмові пояснення у яких зазначає, що позиція Львівської митниці щодо можливості ввезення незареєстрованого лікарського засобу із застосуванням ставки ПДВ 20 % суперечить вимогам законодавства. Закон України «Про лікарські засоби» передбачає вичерпний перелік випадків імпорту незареєстрованих препаратів, серед яких відсутня підстава «невизнання митницею державної реєстрації». У разі сумнівів щодо реєстрації митний орган мав відмовити в митному оформленні, а не дозволяти ввезення зі сплатою підвищеної ставки ПДВ.

Також доводиться, що Держлікслужба не є компетентним органом для вирішення питання про наявність державної реєстрації лікарського засобу та його відповідність умовам пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України. Повноваження у цій сфері належать МОЗ України та ДП «Державний експертний центр МОЗ України». Лист Держлікслужби, на який посилається митниця, не містить висновків щодо предмета доказування та не може вважатися належним і допустимим доказом.

Вважає, що матеріалами справи підтверджено, що лікарський засіб «ТІВАРГІН-Н» є зареєстрованим в Україні, має чинне реєстраційне посвідчення та відповідає вимогам законодавства щодо виробництва, імпорту і випуску серій. Розподіл етапів виробництва між іноземним виробником і українським підприємством не суперечить вимогам GMP, а сертифікація та випуск серії правомірно здійснюються на митній території України. За таких обставин доводи представника Львівської митниці не спростовують правомірності застосування пільгової ставки ПДВ та не дають підстав для притягнення до відповідальності.

9 грудня 2025 року, адвокат Лисицький А.Г. подав додаткові пояснення, у яких зазначив, що Львівська митниця поставила під сумнів правомірність застосування ставки ПДВ 7 % та, поза межами встановленої законом податкової процедури, склала протокол про порушення митних правил, ґрунтуючись на листах Держлікслужби. Апелянт послідовно зазначає, що Держлікслужба не є компетентним органом у питаннях державної реєстрації лікарських засобів і її листи не містять висновків про невідповідність препарату умовам пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України, а відтак не можуть вважатися належними доказами.

Наголошує, що Лист МОЗ України від 05 грудня 2025 року підтверджує, що лікарський засіб «ТІВАРГІН-Н» є зареєстрованим, внесеним до Державного реєстру лікарських засобів та є готовим лікарським засобом, виробленим у межах контрактного виробництва з дотриманням вимог GMP. Процедура випуску серії здійснюється уповноваженою особою ТОВ «ФАРМАСЕЛ» виключно після імпорту на митній території України і не впливає на чинність реєстраційного посвідчення. Таким чином, припущення митного органу про відсутність підстав для застосування пільгової ставки ПДВ спростовані висновками компетентного органу МОЗ України.

9 грудня 2025 року, адвокат Сірий А.В. подав до апеляційного суду додаткові пояснення, у яких наголошує на безпідставності апеляції та наголошує, що для застосування ставки ПДВ 7 % відповідно до пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України вирішальними є лише два критерії: лікарський засіб має бути дозволений для виробництва і застосування в Україні та внесений до Державного реєстру лікарських засобів, що у випадку з «ТІВАРГІН-Н» не заперечується самою митою службою.

Зазначає, що доводи представника Львівської митниці щодо кількості виробників та стадій виробництва лікарського засобу не мають правового значення для визначення ставки ПДВ. Матеріалами справи підтверджено, що «ТІВАРГІН-Н» є зареєстрованим лікарським засобом із чинним реєстраційним посвідченням, а виробництво здійснюється за участі двох виробників іноземного та українського, що прямо передбачено реєстраційним посвідченням та не суперечить вимогам GMP. Листи Держлікслужби, на які посилається апелянт, не містять тверджень про незаконність дій ТОВ «ФАРМАСЕЛ» і були довільно та неправомірно витлумачені митним органом.

Окремо зазначає, що відсутність «випуску серії» на момент митного оформлення відповідає вимогам фармацевтичного законодавства, оскільки така процедура здійснюється виключно після імпорту на митну територію України та не впливає на статус лікарського засобу як готового і зареєстрованого. Відтак, твердження органу Держмитслужби про ввезення «незавершеного продукту» є безпідставними та не підтверджені жодними доказами.

Щодо інкримінування правопорушення, наголошує, що за ст. 485 МК України, відсутня об`єктивна, та суб`єктивна сторони складу правопорушення: апелянтом не доведено подання неправдивих відомостей чи наявність умислу на ухилення від сплати митних платежів. Протокол ґрунтується на припущеннях і листі, який не стосується оформлених раніше партій товару, а тому апеляційна скарга не містить належних та допустимих доказів і не підлягає задоволенню.

12 грудня 2025 року в судове засідання Львівського апеляційного суду ОСОБА_1 не прибув, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, адвокати Колесніков В.В. та Сірий А.В. просили проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думку учасників процесу, які просили проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши виступ представника Львівської митниці на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 489 МК та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходіві зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України встановлено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується дією, тобто активною поведінкою (вчинком) особи, в якій виражена зовні її воля і, що спрямована на застосування особою під час декларування товарів саме таких ставок митних платежів, які справляються з товарів, що переміщуються через митну територію України, та звільняють від сплати митних платежів або зменшують їх розмір, а також дії, спрямовані на порушення встановленого законодавством України порядку використання товарів у цілях, стосовно яких надано пільги щодо сплати податків і зборів, обманні маніпуляції з податковими пільгами.

Суб`єктивна сторона характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю.

Для кваліфікації дій за ст. 485 МК України мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали шкідливі наслідки.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил дотримано в повному обсязі.

Апеляційним судом встановлено, що 17 липня 2025 року головним державним інспектором відділу аналітичної роботи управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Олексієвець О.О. складено протокол про порушення митних правил №1061/209000/2025, щодо ОСОБА_1 , керівника ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (), а саме, щодо вчинення протиправних дій, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 5 621 848,16 грн.

Протоколом про порушення митних правил №1061/UA209000/2025 від 17 липня 2025 року, стверджується (за змістом), що: в період з 12 квітня 2022 року по 08 серпня 2025 року Львівська митниця дозволила імпорт лікарського засобу «Тіваргін-Н» за 15-ма митними деклараціями, в яких сума ПДВ розрахована за ставкою 7%; 13 червня 2025 року Львівська митниця отримала лист Держмитслужби від 13 червня 2025 року №20/20-01-01/7/629 із додатком листа Держлікслужби від 12 червня 2025 року №6622-1.1/2.3/17-25, згідно якого «лікарський засіб «Тіваргін-Н» на момент митного оформлення не відповідає статусу готового лікарського засобу, призначеного для роздрібної торгівлі та застосування, оскільки ТОВ «ФАРМАСЕЛ», як виробником в Україні, не було здійснено випуск серії вказаного лікарського засобу»; недотримання критеріїв, встановлених пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України для операцій ввезення на митну територію України лікарських засобів, є підставою застосування ставки ПДВ у розмірі 20%; згідно службової записки структурного підрозділу Львівської митниці від 07 липня 2025 року №15/15-01/28877 «сума несплачених митних платежів за наведеними вище митними деклараціями складає 5 621 848,16 грн; ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 5 621 848,16 грн.

Висновки, вказані у зазначеному вище протоколі про вчинення ОСОБА_1 невизначених митним органом протиправних дій ґрунтуються виключно на відомостях листа Держлікслужби від 12 червня 2025 року №6622-1.1/2.3/17-25, який є відповіддю на запит Держмитслужби від 06 червня 2025 року №20/20-01-01/6/609. 3.29.

Держмитслужба поставила перед Держлікслужбою питання, які стосуються ввезення на митну територію України визначеної серії лікарського засобу №ТО30525 із датою виробництва 07 травня 2025 року у кількості 40970 упаковок.

Тобто відповідь Держлікслужби не стосувалась серій лікарського засобу, які оформлені за 15-ма митними деклараціями до виробництва серії №ТО30525.

З протоколу вбачається, що митний орган визнає, що «Тіваргін-Н» є зареєстрованим лікарським засобом (UA/19033/01/01), відомості про який внесено до Державного реєстру лікарських засобів, але одночасно вважає, що декларант безпідставно зазначив у графах 47 митних декларацій у графі 47 «Розрахунок податків» ставку ПДВ у розмірі 7%.

Апеляційний суд зазначає, що завершення митного оформлення за 15-ма митними деклараціями протягом трьох років, в період з 12 квітня 2022 року по 08 квітня 2025 року, свідчить, що Львівська митниця самостійно сформувала та тривали час дотримувалась адміністративної практики визначення суми ПДВ за ставкою у розмірі 7%, що відповідала податковому законодавству, з огляду на наступне.

За загальним правилом, на територію України можуть ввозитися лікарські засоби, зареєстровані в Україні (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про лікарські засоби», надалі «Закон №123/96-ВР»).

За змістом ч. 8, 10, 17 ст. 9 Закону №123/96-ВР Міністерство охорони здоров`я України приймає рішення про реєстрацію лікарського засобу, до Державного реєстру лікарських засобів вносяться визначені відомості, а на зареєстрований лікарський засіб заявнику видається посвідчення, в якому зазначається строк дії, протягом якого лікарський засіб дозволяється до застосування в Україні.

Положеннями ст. 9, ч. 1 ст. 17 Закону №123/96-ВР, пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України встановлено, що на територію України можуть ввозитися зареєстровані лікарські засоби, і відповідні операції підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою 7%.

Частина 7 ст. 17 Закону №123/96-ВР передбачає виключні випадки, коли дозволяється ввезення незареєстрованих лікарських засобів, зокрема, для проведення до клінічних досліджень, фармацевтичної розробки і клінічних випробувань, реєстрації лікарських засобів в Україні (зразки препаратів у лікарських формах).

Оскільки, незареєстровані лікарські засоби очевидно не відповідають критеріям, передбаченим пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України, операції з їх ввезення на митну територію України оподатковуються ПДВ за ставкою 20%.

Реєстраційне посвідчення на лікарський засіб №UA19033/01/01 оформлено 01 листопада 2021 року, до державної реєстрації ТОВ «Фармасел» отримав від МОЗ України дозвіл на ввезення 120 флаконів незареєстрованого лікарського засобу «Тіваргін-Н» для проведення досліджень з метою розробки, що слідує із долучених до матеріалів справи листа-повідомлення МОЗ №24-04/2835/2-21 від 29 січня 2021 року, інвойса №18012021 від 18 січня 2021 року та сертифікату якості.

02 березня 2021 року митниця дозволила імпорт 120 флаконів лікарського засобу «Тіваргін-Н» на підставі митної декларації UA100020/2021/576513, яка долучена до матеріалів справи. Із опису товару в графі 31 МД можна встановити, що лікарський засіб є незареєстрованим, а призначений «для проведення фармацевтичної розробки та державної реєстрації лікарських засобів», із графи 47 МД вбачається, що сума ПДВ розрахована за ставкою 20%.

З моменту державної реєстрації ТОВ «ФАРМАСЕЛ» пред`являв до митного оформлення, а підрозділи Львівської, Київської та Житомирської митниць відповідно погоджували імпорт «Тіваргін-Н» (UA/19033/01/01) із справлянням ПДВ за ставкою 7%.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил, відсутність «випуску серії» лікарського засобу свідчить, що він не має статусу готового лікарського засобу, призначеного для роздрібної торгівлі, і може розглядатись лише як проміжна продукція або продукт незавершеного виробництва.

Однак, такі твердження не впливають на застосування пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України, оскільки ставка ПДВ у розмірі 7% передбачена для операцій з ввезення на митну територію лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів. Окрім того, твердження про те, що лікарський засіб не є готовим лікарським препаратом, є проміжною продукцію або продуктом незавершеного виробництва, є недостовірними та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 2 Закону №123/96-ВР готові лікарські засоби (лікарські препарати, ліки, медикаменти) - дозовані лікарські засоби у вигляді та стані, в якому їх застосовують, що пройшли всі стадії виробництва (виготовлення), включаючи остаточне пакування.

Законодавець після слова «виробництва» у дужках зазначає «виготовлення», що є уточненням. Термін «виробництво» вживається у широкому сенсі та включає у себе всі операції з виготовлення, контролю якості, видачі дозволу на випуск, зберігання, розповсюдження і відповідного контролю. В свою чергу, «виготовлення» або «технологічний процес» - це всі операції, пов`язані з виготовленням лікарського засобу, які починаються з одержання сировини, продовжуються обробкою та пакуванням і завершуються одержанням готової продукції (див. «Терміни та визначення понять» Настанови МОЗ СТ-Н МОЗУ 42 4.0:2020 «Лікарські засоби. Належна виробнича практика», затвердженої наказом МОЗ від 16 лютого 2009 року №95).

Із графи 31 митних декларацій встановлено, що митний представник пред`явив митному органу для оформлення окрему серію лікарського засобу «Тіваргін-Н», у лікарській формі - розчин для інфузій, із визначеним дозуванням в одного флаконі, упакованих в пачки з картону. Із сертифікатів якості, які подавались разом із усіма митними деклараціями можна встановити, що компанія « ОСОБА_3 (Vioser S.A.)», Греція виготовила на замовлення ТОВ «Фармасел» серію лікарського засобу «Тіваргін-Н», у лікарській формі розчину для інфузій, остаточно упакованого у визначену кількість пачок, відповідно до вимог належної виробничої практики (GMP), специфікацій та згідно Реєстраційного посвідчення №UA19033/01/01.

Оскільки лікарський засіб є дозованим, має лікарську форму розчину для інфузій у вигляді і стані, в якому його застосовують, а також пройшов усі стадії виготовлення, включно із остаточним пакуванням, на момент митного оформлення він був готовим лікарським засобом, а не «продуктом незавершеного виробництва».

Також відсутні підстави вважати остаточно упакований лікарський засіб «проміжною продукцією» (intermediate product), оскільки такою є «частково оброблена сировина, яка має пройти наступні виробничі етапи до того, як вона стане нерозфасованою продукцією» (див. «Терміни та визначення понять» Настанови МОЗ СТ-Н МОЗУ 42-4.0:2020 «Лікарські засоби. Належна виробнича практика», затвердженої наказом МОЗ від 16.02.2009 року №95).

Аргументи представника митного органу про те, що лікарський засіб на момент митного оформлення «не має статусу, призначеного для роздрібної торгівлі» є безпідставним, оскільки, підпункт «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України не передбачає такого критерію для застосування ставки ПДВ 7%, а випуск в обіг здійснюється не з метою ввезення (імпорту), а для продажу лікарського засобу на митній території України.

Національне законодавство розрізняє процедури «державної реєстрації лікарського засобу» та «контролю якості лікарського засобу», які здійснюють різні органи виконавчої влади України.

Відповідно до пункту 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів, затвердженого постановою КМУ від 26 травня 2005 року №376 державна реєстрація лікарського засобу здійснюється МОЗ України на підставі заяви та результатів експертизи реєстраційних матеріалів на такий засіб, проведеної Державним експертним центром МОЗ України (далі - Центр) у визначеному МОЗ України порядку.

Згідно пунктів 3-5 Положення про Державний реєстр лікарських засобів (в редакції на момент митного оформлення) веде Реєстр МОЗ України, який вносить до Реєстру відомості про лікарський засіб на підставі наказу МОЗ України про його державну реєстрацію. Реєстр ведеться в електронному вигляді, а порядок ведення Реєстру визначається МОЗ України.

Згідно абзацу 1 пункту 2 Порядку ведення Державного реєстру лікарських засобів України, затвердженого наказом МОЗ України від 08 травня 2014 року №314 Державний реєстр ведеться у вигляді спеціалізованої електронної бази даних, що містить відомості про лікарські засоби, у тому числі медичні імунобіологічні препарати (далі лікарські засоби), зареєстровані (перереєстровані) Міністерством охорони здоров`я України у встановленому порядку, дозволені для виробництва і застосування в Україні, з метою інформаційного забезпечення у сфері створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів.

Отже, виключно Міністерство охорони здоров`я здійснює державну реєстрацію лікарських засобів та веде Державний реєстр лікарських засобів, який містить відомості про лікарські засоби, дозволені для виробництва і застосування в Україні з метою інформаційного забезпечення, в т.ч. у сфері контролю якості та реалізації лікарських засобів.

В свою чергу, загальні вимоги до реалізації лікарських засобів визначені ст. 20 Закону №123/96-ВР, яка за змістом передбачає можливість реалізації на території України лише зареєстрованих лікарських засобів, за наявності сертифіката якості, що видається виробником (імпортером, представником виробника на території України). Компетентним органом у сфері контролю якості та безпеки лікарських засобів на території України є Держлікслужба (див. пункти 1, 3 Положення про Держлікслужба, затвердженого постановою КМУ від 12.08.2015 року №647).

Незалежно від кількості виробників лікарського засобу, розподілу між ними обов`язків, кожну серію (виготовленого, готового та зареєстрованого) лікарського засобу перед продажем на митній території України потрібно випустити в обіг.

Відповідно до Додатку 16 «Сертифікація уповноваженою особою та випуск серії» Настанови МОЗ СТ-Н МОЗУ 42-4.0:2020, затвердженої наказом МОЗ від 16 лютого 2009 року №95 метою контрольованого випуску серії є гарантія саме того, що: 1) серія була вироблена і перевірена відповідно до вимог реєстраційного досьє; 2) серія була вироблена і перевірена відповідно до принципів і правил GMP; 3) були враховані будь-які інші відповідні нормативно-правові вимоги; 4) є можливість легкої ідентифікації будь-яких залучених до сертифікації та підтвердження відповідності Уповноважених осіб і будь-яких відповідних протоколів у випадку дефекту якості, коли є необхідним розслідування або відкликання серії, як зазначено в розділі 8 частини 1 цієї настанови.

Згідно реєстраційного посвідчення №UA19033/01/01 відповідальною особою за таку операцію щодо «Тіваргін-Н» є ТОВ «Фармасел».

За змістом п. 1.1, 4.1 Додатку 16 «Сертифікація уповноваженою особою та випуск серії» Настанови МОЗ СТ-Н МОЗ України 42-4.0:2020 сертифікація серії (випуск серії) імпортного лікарського засобу відбувається виключно щодо готового лікарського засобу, на митній території України (після митного оформлення), з метою продажу в Україні, відповідно до законодавства України: «Кожна серія готової продукції перед випуском для продажу або поставки в Україні, або для експорту має бути сертифікована Уповноваженою особою на території України. Сертифікацію може проводити тільки Уповноважена особа виробника та/або імпортера, яку зазначено у відповідних документах, що додаються до ліцензії на виробництво та/або імпорт, згідно з чинним законодавством України»; «4. Випуск серії 4.1 Серії лікарських препаратів можуть бути випущені для продажу або розміщення на ринку тільки після сертифікації Уповноваженою особою, як описано вище. Поки серія не сертифікована, її слід залишати на виробничій дільниці або відправити на карантин до іншої дільниці, що була ліцензована для цієї мети відповідним компетентним уповноваженим органом».

Отже повідомлена митним органом обставина про те, що серія «Тіваргін-Н» №ТО30525 (дата виробництва 07 травня 2025 року) не була випущена для продажу або поставки в Україні: не має доказового значення для обставин поставки інших, невизначених у протоколі ПМП від 17 липня 2025 року серій лікарського засобу «Тіваргін-Н», і за будь-яких умов є природньою та логічною обставиною, яка узгоджується із чинним законодавством, яка передбачає випуск серії в обіг після фізичного ввезення товару на митну територію України та митного оформлення; не свідчить про те, що товар не є готовим лікарським засобом («проміжною продукцією», «продуктом незавершеного виробництва» тощо); не спростовує факт того, що «Тіваргін-Н» (UA/19033/01/01) є лікарським засобом, дозволеним до виробництва і застосування в Україні та внесений до Державного реєстру лікарських засобів, тобто таким, що відповідає критеріям, встановленим пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України.

За змістом ч.ч. 2-4 ст. 9 Закону «Про лікарські засоби» державна реєстрація лікарських засобів проводиться на підставі заяви, поданої до МОЗ України, до якої додаються матеріали реєстраційного досьє, матеріали щодо методів контролю якості лікарського засобу; текст маркування упаковки; документ, що підтверджує сплату реєстраційного збору.

Пунктом 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів, затвердженого постановою КМУ від 26 травня 2005 року №376 передбачено, що державна реєстрація лікарського засобу здійснюється МОЗ на підставі заяви та результатів експертизи реєстраційних матеріалів на такий засіб, проведеної Державним експертним центром МОЗ України (далі - Центр) у визначеному МОЗ України порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку для проведення експертизи реєстраційних матеріалів заявником подаються до Центру: матеріали реєстраційного досьє, вимоги до змісту та обсягу якого встановлюються МОЗ України; матеріали щодо методів контролю якості лікарського засобу; відомості про технологію виробництва лікарського засобу та копія офіційного дозвільного документа на виробництво, виданого уповноваженим органом держави, у якій здійснюється таке виробництво; текст маркування упаковки; засвідчена в установленому порядку копія документа, передбаченого абзацом другим пункту 15 цього Порядку, що виданий Держлікслужбою у визначеному МОЗ України порядку і підтверджує відповідність умов виробництва поданого на реєстрацію лікарського засобу (крім діючих речовин (субстанцій) чинним в Україні вимогам належної виробничої практики (для вітчизняних виробників - засвідчена в установленому порядку копія чинної ліцензії на виробництво лікарських засобів); 6) документ, що підтверджує сплату реєстраційного збору.

Окрім того, ДП «ДЕЦ МОЗ України» є адміністратором Державного реєстру лікарських засобів, що забезпечує доступ до інформаційного фонду Державного реєстру на офіційному веб-сайті Державного реєстру (www.drlz.kiev.ua), забезпечує надходження інформації про лікарські засоби до еталонного фонду Державного реєстру і його збереження (пункти 3, 6 Розділу І, п. 2 розділу ІІ Порядку ведення ДРЛЗ України, затвердженого наказом МОЗ від 08.05.2014 року №314).

Отже, ДП «ДЕЦ МОЗ України» здійснює експертизу реєстраційних матеріалів в процедурі державної реєстрації лікарських засобів та є адміністратором Державного реєстру лікарських засобів.

Листом вих. №2686/1.1-25 від 06 жовтня 2025 року ДП «ДЕЦ МОЗ України» повідомив ТОВ «ФАРМАСЕЛ», що лікарський засіб «ТІВАРГІН-Н», розчин для інфузій, 42 мг/мл, по 100 мл або по 200 мл у флаконі, по 1 флакону у пачці з картону; по 100 мл або по 200 мл у флаконі, по 10 флаконів у коробці, заявник - ТОВ «ФАРМАСЕЛ», Україна, виробники - ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (випуск серії), Україна ВІОСЕР С.А. ПАРЕНТЕРАЛ СОЛЮШНС ІНДАСТРІ (нерозфасований продукт, первинна упаковка, вторинна упаковка, контроль), Греція дійсно зареєстрований в Україні у встановленому порядку, внесений до Державного реєстру лікарських засобів, дозволений для виробництва і застосування в медичній практиці. За фактом державної реєстрації лікарського засобу «ТІВАРГІН-Н» було видане реєстраційне посвідчення НОМЕР_1 /19033/01/01, в якому зазначений термін його дії з 28 жовтня 2021 року по 28 жовтня 2026 року, протягом якого він дозволений для виробництва і застосування в Україні. Лікарський засіб «ТІВАРГІН-Н» відповідно до законодавства є готовим лікарським засобом, оскільки є дозованим, має лікарську форму, остаточне пакування та маркування. У реєстраційних матеріалах визначено перелік виробничих дільниць, залучених до процесу виробництва, зокрема: виготовлення нерозфасованого продукту, первинна упаковка, вторинна упаковка, контроль якості та випуск серії. Відповідно до реєстраційного досьє, компанія ВІОСЕР С.А. ПАРЕНТЕРАЛ СОЛЮШНС «ІНДАСТРІ», Греція здійснює виробництво та остаточне упакування серій готового лікарського засобу «ТІВАРГІН-Н», а також проводить контроль. Реєстраційні документи передбачають, що готовий лікарський засіб «ТІВАРГІН-Н», виготовлений та остаточно упакований виробником «ВІОСЕР С.А. ПАРЕНТЕРАЛ СОЛЮШНС ІНДАСТРІ» на ліцензованій дільниці за адресою: 9-й км Національної Дороги Трикала-Лариса, Таксіархіс Трикала, 42100, Греція, після проведення контролю якості та надання дозволу уповноваженою особою «ВІОСЕР С.А. ПАРЕНТЕРАЛ СОЛЮШНС ІНДАСТРІ» імпортується в Україну. Подальша процедура випуску серії території України готового лікарського засобу «ТІВАРГІН-Н» здійснюється уповноваженою особою виробника ТОВ «ФАРМАСЕЛ» на дільниці випуску серії, розташованої за адресою: Україна, 07408, Київська обл., Броварський р-н, с. Квітневе, вул. Прорізна, 3. Такий розподіл етапів виробництва не суперечить вимогам Належної виробничої практики (Настанова МОЗ СТ-Н МОЗУ 42-4.0:2020 «Лікарські засоби. Належна виробнича практика», затверджена наказом МОЗ від 16.02.2009 № 95 (із змінами)) та відповідає матеріалам реєстраційного досьє зазначеного лікарського засобу".

Апеляційний суд зазначає, що протокол про порушення митних правил не містить обґрунтування, які конкретні протиправні дії вчинив ОСОБА_1 , за вчинення яких передбачена адміністративна відповідальність за ст. 485 МК України. У протоколі відсутня інформація щодо виявлених фактів подання неправдивих відомостей, визначених МК України або документів, які містять такі відомості. Зазначене вище ставить під сумнів наявність об`єктивної сторони правопорушення.

Посилання митного органу на те те, що до митних декларацій долучене реєстраційне посвідчення UA/19033/01/01 «як підставу застосування ставки ПДВ 7%» не доводить, що такий документ містить неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Твердження апелянта, що товар мав супроводжувати документ, який свідчить про «випуск серії» ТОВ «ФАРМАСЕЛ», судом враховано, що пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України не встановлює такої вимоги для застосування ставки ПДВ, ч. 1 ст. 17 Закону №123/96-ВР передбачає виключні вимоги до ввезення лікарських засобів (державна реєстрація, сертифікат якості виробника та ліцензія на імпорт), випуск серії здійснюється виключно на митній території України та у митного органу відсутні повноваження з контролю у цій сфері.

Як вбачається з матеріалів справи, митний представник ТОВ «Фармасел» надавав органу Держмитслужби достовірні відомості щодо умов договору, ваги, кількості, країну походження, відправника/одержувача, відомості для правильного визначення УКТЗЕД та митної вартості, а також документи, які їх містили (договір, інвойси, пакувальні листи, транспортні накладні, сертифікати якості, страхові сертифікати, тощо).

У зв`язку із чим, ОСОБА_1 , як керівник ТОВ «ФАРМАСЕЛ» діяв правомірно, надав органу Дерожємитслужби усі відомості та документи, які були необхідними, зокрема для визначення митної вартості, коду товару тощо, і які не містили неправдивих відомостей, заявив ставку ПДВ 7% на підставі пп. «в» п.193.1 ст. 193 ПК України за відсутності підстав вважати, що така норма не поширюються на лікарський засіб, який держава дозволила для виробництва і використання в Україні, та відомості про який внесла до Державного реєстру лікарських засобів (UA/19033/01/01).

Доводи представника Львівської митниці про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та безпідставною, а висновок суду є помилковим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Твердження апелянта про відсутність підстав для зазначення у графі 47 митних декларацій ставки ПДВ 7 % є безпідставним. Застосування пільгової ставки ПДВ відповідно до пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України залежить виключно від факту державної реєстрації лікарського засобу та його дозволу для виробництва і застосування в Україні, а не від кількості виробників, зазначених у товаросупровідних документах. Лікарський засіб «ТІВАРГІН-Н» має чинне реєстраційне посвідчення № UA/19033/01/01 і внесений до Державного реєстру лікарських засобів, що саме по собі є достатньою та самостійною підставою для застосування ставки ПДВ 7 %.

Зазначення у митних деклараціях виробника VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція) не суперечить реєстраційному посвідченню, оскільки останнє прямо передбачає контрактне виробництво із розподілом функцій між іноземним виробником та ТОВ «ФАРМАСЕЛ», яке здійснює випуск серії готового лікарського засобу на митній території України. Процедура випуску серії відповідно до вимог GMP здійснюється після імпорту і не є елементом митного оформлення, а тому її незазначення в товаросупровідних документах не змінює правового статусу товару як готового та зареєстрованого лікарського засобу.

У зв`язку із чим доводи апелянта з цього приводу є формальними, не спираються на норми податкового чи фармацевтичного законодавства та не спростовують правомірності заповнення графи 47 митних декларацій.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог представника митного органу , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 9 жовтня 2025 року, щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.