ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2025 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши матеріал, що надійшов від Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженку м. Харків, громадянку України, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №200710 від 02.12.2025, ОСОБА_1 30.11.2025 о 07:45 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від передбачених законодавством батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , щодо догляду за дитиною, а саме: н/л 29.11.2025 самостійно пішла в нічний час з оселі та розшукувалась поліцією, внаслідок чого була знайдена та повернута батькам, чим порушила ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, її захисник адвокат Гофельд Г.С. в системі «Електронний суд» подала клопотання про закриття провадження у справі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання захисник зазначила, що КУпАП не надає визначення поняттю "ухилення від виконання батьківських обов`язків", проте тлумачення та правозастосовна практика дозволяють дійти висновку, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків є тривале або систематичне невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків визначених законодавством щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200710 від 02 грудня 2025 року не вбачається від виконання яких саме обов`язків, передбачених частиною 1, 2 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" та статтею 150 Сімейного кодексу України, ухилилась (тривалий час або систематично не виконувала) ОСОБА_1 , не містить відповідний протокол/матеріал про адміністративне правопорушення і доказів на підтвердження відповідних дій ОСОБА_1 . А тому можна стверджувати про відсутність такого обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, як об`єктивна сторона і відповідно відсутність в діях ОСОБА_1 складу відповідного адміністративного правопорушення. Крім того, захисник також зазначила, що як зазначалось в письмових поясненнях ОСОБА_1 від 15 грудня 2025 року, склавши протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200710 від 02 грудня 2025 року, старший інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області Дзюба М.С. надав його для підписання ОСОБА_1 та після видав його примірник. При цьому наголосивши, що її повідомлять про розгляд вказаного протоколу. У подальшому, 10 грудня 2025 року від свого захисника Фролова А.С. дізналась про надходження до суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200710 від 02 грудня 2025 року та адміністративного матеріалу до нього. Після ознайомлення з відповідними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з`ясовано, що до Київського районного суду міста Харкова надійшов "доопрацьований/видозмінений" протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200710 від 02 грудня 2025 року, який відрізнявся від протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200710 від 02 грудня 2025 року, підписаного ОСОБА_1 та з яким вона ознайомилась. Зокрема, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200710 від 02 грудня 2025 року були внесені такі доповнення: була дописана дата складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме зазначено "02"; внесено доповнення до реквізиту протоколу про адміністративне правопорушення "склад адміністративного правопорушення", а саме після слів "передбачених законодавством батьківських обов`язків відносно" було доповнено/"дописано" словами "її доньки ОСОБА_2 , 2010 р.н, щодо догляду за дитиною, а саме 29.11.2025року самостійно пішла в нічний час з оселі та розшукувалась поліцією, внаслідок чого була знайдена та повернута батькам, чим порушила ст.12 ЗУ "Про охорону дитинства"; доповнено реквізит протоколу про адміністративне правопорушення "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" словами "дод. на окр. аркуші"; доповнено графи "дата" та "П.І.Б." у реквізиті "другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення", цифрами "02.12.2025" та словосполученням " ОСОБА_1 ". Як наслідок, можна стверджувати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200710 від 02 грудня 2025 року був складений з порушенням вимог пункту 7 Розділу ІІ Інструкції, містить дані з якими не була ознайомлена ОСОБА_1 , а тому є незаконним документом. Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200710 від 02 грудня 2025 року є незаконним документом, то додані до нього матеріали є незаконними, оскільки є похідними від незаконного доказу у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200710 від 02 грудня 2025 року.

Також, 16.12.2025 в системі «Електронний суд» захисник Фролової А.С. надала письмові пояснення в яких зазначила, що 10 жовтня 2010 року, у шлюбі між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , народилась ОСОБА_2 , про що 14 жовтня 2010 року. Тривалий час у вихованні ОСОБА_2 не виникало жодних проблемних питань, проте починаючи з 24 лютого 2022 року, на фоні повномасштабного вторгнення Російської Федерації на суверенну територію України та військової служби батька, у ОСОБА_2 розпочались розлади поведінки депресивного типу. На даний час ОСОБА_2 проходить стаціонарне лікування з діагнозами згідно з Міжнародною класифікацією хвороб та Національним класифікатором 025:2021 «Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я» F 92.0 Депресивні розлади поведінки та F90.8 "Інші гіперкінетичні розлади». На ґрунті наявних у ОСОБА_2 розладів поведінки, ввечері 29 листопада 2025 року між ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_2 виникла суперечка щодо поведінки останньої. Після відповідної суперечки ОСОБА_2 висловила погрозу щодо того, що вона піде з дому. Побоюючись реалізації відповідних погроз, враховуючи наявні у ОСОБА_2 розлади поведінки, ОСОБА_1 намагалась не спати вночі та слідкувати за донькою та її місцеперебуванням.

Приблизно 06 ранку 30 листопада 2025 року, внаслідок неможливості подолати фізіологічну потребу у сні, ОСОБА_1 заснула. Прокинувшись через двадцять-тридцять хвилин, ОСОБА_1 з`ясувала, що донька не перебуває у власній кімнаті, і в квартирі і невідкладно звернулась до поліції з повідомленням про її зникнення. Додатково, ОСОБА_1 намагалась зв`язатись із донькою засобами мобільного зв`язку та телефонувала до подруг її доньки, проте жодної відповіді не було. На думку захисника, жодного ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків за вказаних обставин або інших умов не відбувалося. ОСОБА_1 любить свою доньку, бажає їй найкращого та завжди належно ставиться до свого обов`язку захищати свою дитину та створювати їй умови для розвитку. Через незначний проміжок часу, ОСОБА_1 зателефонували із поліції та повідомили, що її донька знайшлася і перебувала у своєї подруги ОСОБА_4 в районі Північної Салтівки.

Суд, дослідивши письмові матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Конструкція наведеної норми закону є бланкетною, яка описує правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших нормативно-правових актів, в тому числі до Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Системний аналіз зазначеного закону свідчить про те, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини ; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток ; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ; поважати дитину ; утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї . Батькам забороняються будь-які види експлуатації своєї дитини ; фізичні покарання дитини, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, при викладенні фактичних обставин цього правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено від виконання яких конкретно обов`язків, передбачених ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки чи особи, які їх замінюють, ухилялися і протягом якого проміжку часу.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.184 КУпАП за «ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо догляду за своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_2 ».

Однак, диспозиція цієї статті не містить такої кваліфікуючої ознаки як «ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо догляду за дитиною».

Крім того, в протоколі про адміністративне серії ВБА №200710 не зазначено проміжку часу протягом якого тривало це правопорушення, хоча воно є триваючим, тобто не припиняється з моментом його вчинення, а триває протягом певного часу.

Крім того, всупереч вимогам ст. 256, 184 КУпАП, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_2 , у зв`язку із сваркою з батьками, вона пішла з дому о 06 годині ранку 30.11.2025, після чого, поїхала до подруги.

В наданих захисником ОСОБА_1 адвокатом Гофельд Г.С., поясненнях зазначено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла суперечка щодо поведінки останньої. Після чого, ОСОБА_2 висловила погрозу щодо того, що вона піде з дому. Побоюючись реалізації відповідних погроз, враховуючи наявні у ОСОБА_2 розлади поведінки, ОСОБА_1 намагалась не спати вночі та слідкувати за донькою та її місцеперебуванням. Приблизно 06 ранку 30 листопада 2025 року, внаслідок неможливості подолати фізіологічну потребу у сні, ОСОБА_1 заснула. Прокинувшись через двадцять-тридцять хвилин, ОСОБА_1 з`ясувала, що донька не перебуває у власній кімнаті, і в квартирі і невідкладно звернулась до поліції з повідомленням про її зникнення.

Згідно наявного в матеріалах справи рапорту, 30.11.2025 о 07:45 год. надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 30.11.2025 о 07:45 за адресою: АДРЕСА_1 , донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в нічний період часу пішла з дому в невідомому напрямку. Заявником зазначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.ст. 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Як слідує із матеріалів справи викладені в протоколі про адміністративне правопорушення дані нічим не підтвердженні, у зв`язку з цим, виходячи з положень ст.251 КУпАП, протокол вважати доказом не має підстав.

Оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено даних щодо об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, тому вважати наявним в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підстав не має.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.184 ч. 1,221, 247, 283,284,285,287-289,294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Бородіна