Справа № 445/1683/25 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В. М.
Провадження № 33/811/1795/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Федейка А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.(сімнадцять тисяч) з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 22.06.2025, о 11 год. 20 хв., на автодорозі М-09, зі сполученням Тернопіль-Львів-Рава Руська 85 км, керував автомобілем «Daewoo Matiz», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку, на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 (результат 1,10 проміле). Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, адвокат Улинець О.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що не погоджується з винесеною постановою.

Апелянт наголошує, що працівники поліції зупинили транспортний засіб безпідставно, долучений відеозапис підтверджує, що огляд проведено з порушенням, сертифікат на прилад «Драгер» був недійним, що ставить під сумнів результати огляду.

Також звертає увагу на те, що хоч працівники поліції і склали направлення на огляд в медичний заклад, проте ОСОБА_1 не був доставлений на огляд в медичний заклад.

Крім того долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, що вважає порушенням.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , захисник Федейко А.Ю. апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369356 від 22.06.2025 (а.с. 5) ОСОБА_1 22.06.2025, о 11 год. 20 хв., на автодорозі М-09, зі сполученням Тернопіль-Львів-Рава Руська 85 км, керував автомобілем «Daewoo Matiz», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку, на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 (результат 1,10 проміле). Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у такому містяться вся необхідна інформація.

Викладені в протоколі обставини підтверджуються даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 8), огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота. Проба проведеного за допомогою приладу «Drager» огляду показала позитивний результат 1,10 ‰, що також стверджується роздруківкою приладу (а.с. 4).

Також з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння запропонували йому пройти огляд. ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, за результатами якого встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,10‰. Результати огляду ОСОБА_1 не заперечував. Після проходження огляду ОСОБА_1 підписав акт огляду та роздруківку приладу «Драгер», заперечень чи зауважень не висловлював.

Покликання апелянта на те, що матеріали справи не містять відомостей про причини зупинки транспортного засобу, апеляційний суд відхиляє та звертає увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ч. 5 ст. 121 КУпАП а саме: керування транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 висловлював незгоду з результатами огляду, оскільки у матеріалах справи наявна роздруківка приладу «Драгер», акт огляду, які він підписав, також наявний в матеріалах справи відеозапис не підтверджує незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду.

Відтак, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював незгоду з результати огляду, тому у працівників поліції не виникало обов`язку доставляти ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що є достатнім для прийняття рішення про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що сертифікат відповідності приладу не чинний, оскільки з наявного у матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки вбачається, що свідоцтво на прилад «Alcotest 6820» чинне до 26.11.2025, а за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метерологія (а.с. 36 зворот).

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Улинець О.М. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.