ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1735/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Борисловець О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2025 року ,-

УСТАНОВИЛА:

Оскаржувною постановою Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування прийнятого рішення зазначено, що З досліджених судом матеріалів вбачається факт порушення водієм Renault Duster ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР України, однак доказів, які б підтверджували причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП, а також порушення ним п. 12.3 ПДР України, судом не виявлено.

Крім того судом констатовано,що названа дорожньо-транспортна пригода сталася 05.05.2025, матеріали справи надійшли у провадження судді 07.08.2025.

Натомість За ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Отже З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закінчився, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, всупереч ст. 280 КУпАП, суддя не встановив наявності або відсутності, вини особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та зібрані інші докази.

В матеріалах справи знаходиться висновок про алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 на нього було складено протокол за ст. 130 КУпАП, матеріали за яким знаходяться на розгляді у Шевченківському районному суді м. Харкова.

У ОСОБА_1 виявлено 1,465 проміле етилового спирту що перевищує норму більш, ніж у 7 разів та свідчить про сильне алкогольне сп`яніння.

Відповідно до ч.5 ст. 29 Закону «Про дорожній рух» не. Допускається участь у дорожньому русі транспортних засобів з правим розташуванням керма.

Між Хонда д.н.з.. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 має праве розташування! керма, що також вплинуло на його можливість оцінити ситуацію та виконати вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху в сукупності зі станом алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 27.06.2025.схемою ДТП, висновком експерта № 12-14/266-А/25 про стан сп`яніння ОСОБА_1 , протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка, протоколом допиту підозрюваного, висновком експерта № 7718.

Таким чином, в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість доказів, які у своїй сукупності повністю підтверджують наявність вини водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, відповідно до якої ОСОБА_1 слід визнати, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, із закриттям провадження за п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Отже, висновок суду 1 інстанції, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 було порушено Правила.дорожнього руху та про недоведеність його вини, що має бути прирівняним до невинуватості особи, є помилковим та суперечить висновку про закриття справи на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який заперечував проти апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_2 та його представника Борисловець О.І., які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.12.3 Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 та 280 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, які має знати кожний водій, що керує транспортним засобом.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась за участю двох водіїв транспортних засобів.

Отже, для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у такому випадку особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен з водіїв.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

До матеріалів справи додано схему ДТП, витяг з ЄРДР, висновок експерта № 12-14/266-А/25, протокол допиту потерпілого ( ОСОБА_1 ), протокол допиту свідка, протокол допиту підозрюваного, висновок експерта № 7718.

Саме на сукупність цих доказів посилається автор апеляційної скарги, вимагаючи зробити висновок про винуватість ОСОБА_3 .

В той же час суд першої інстанції докладно оцінив кожен з наведених доказів та дав їх належну оцінку, констатувавши, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 було порушено п. 12.3 Правила дорожнього руху.

Так з висновку № 7718 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, експертом було зроблено такі підсумки:

Питання № 1: швидкість руху автомобіля Honda Integra перед початком гальмування становила не менше Va = 30 км/год. З причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, встановити швидкість ру автомобіля Honda Integra з урахуванням механічних пошкоджень, які виникли під час ДТП експертним шляхом не представляється можливим.

Питання № 2-4: У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Renault Duster ОСОБА_2 повинен був діяти відповіті вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем Honda Integra для водія автомобіля Renault Duster ОСОБА_2 визначалась шляхом виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Renault Duster ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Honda Integra ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

3 причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля Honda Integra ОСОБА_1 технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів з моменту виникнення небезпеки для руху та чи вбачаються в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, на даному етапі дослідження експертним шляхом не представляється можливим.

З досліджених судом матеріалів вбачається факт порушення водієм Renault Duster ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР України, однак доказів, які б підтверджували причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП, а також порушення ним п. 12.3 ПДР України, судом не виявлено.

Відтак судом першої інстанції в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, витлумачено на користь ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на той факт, що ОСОБА_1 під час ДТП знаходився у стані алкогольного сп`яніння, не свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між таким його станом та його винуватістю у дорожньо-транспортній пригоді (ст. 124 КУпАП).

Крім того, за ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Судом зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 05.05.2025, а матеріали справи надійшли у провадження судді 07.08.2025.

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закінчився, провадження у справі підлягало закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП., що і зробив суд першої інстанції.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева