Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4749/25 Головуючий у 1-й інст. Довгалюк Л. В.
Номер провадження №33/4805/881/25
Категорія ч.1 ст.483 МКУ Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі ОСОБА_1 , її захисника адвоката Лук`янченко Інни Петрівни, представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 червня 2025 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13 червня 2025 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, представник Житомирської митниці Кондратюк А.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, застосувавши до неї стягнення у відповідності до санкції статті. Зокрема, послався на обставини, які зазначені у протоколі про порушення митних правил та звернув увагу, що з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що транспортний засіб ввозився на митну територію України з метою передачі конкретному військовослужбовцю, однак відповідні відомості не вносились до митної декларації, в тому числі і щодо місця доставки транспортного засобу, що свідчить про усвідомлення дій, спрямованих на відображення недостовірних відомостей в митній декларації. Також вказав, що військова частина НОМЕР_1 не підтверджує отримання та замовлення вказаного транспортного засобу. Звернув увагу, що свідок ОСОБА_3 , не заперечуючи проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , документально не може підтвердити як використання транспортного засобу, так і факт видачі листа військової частини на нього. Тому, на думку представника митного органу, рішення суду першої інстанції про закриття провадження у справі є передчасним.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом статей 245 КУпАП та 486 МК України завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 489 МК України установлено, що при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції та винесенні оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_1 дотримані.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0288/10100/2024 від 07.11.2024 Житомирською митницею під час перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, отримувачами яких є суб`єкти, розташовані (зареєстровані) на території Житомирської області, встановлено наступне. Одним із таких отримувачів гуманітарної допомоги є військова частина НОМЕР_1 (Житомирська обл). З метою встановлення законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги, отримувачем яких зазначено вказану військову частину, Житомирською митницею (далі митницею) до вказаної військової частини направлено запит про надання інформації від 02.10.2024 № 7.19-3/20-02/8.2/7942, на який 04.11.2024 отримано відповідь за вих. № 813/26185 від 01.11.2024 (вх. Житомирської митниці від 04.11.2024 № 10238/8.2-20) про те, що військова частина ряд транспортних засобів, вказаних у запиті, не отримувала та на обліку у військовій частині вони не перебувають.

За інформацією, що міститься у базі даних АСМО «Інспектор», встановлено, що 31.10.2022 о 23 год 04 хв через міжнародний пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці громадянкою України ОСОБА_1 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , 2006 року виготовлення, бувший у використанні, об?єм двигуна - НОМЕР_4 , тип двигуна - дизель (далі - Автомобіль), оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України.

З метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу Житомирською митницею направлено запит у Львівську митницю за вихідним від 04.10.2024 № 7.19-3/20-02/7/8069 із проханням надати копії документів, на підставі яких транспортні засоби, отримувачем яких зазначено військову частину НОМЕР_1 (Житомирська обл), ввезено в Україну в якості гуманітарної допомоги. Факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги вищевказаного транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться у АСМО «Інспектор» та копіями документів, які додані до відповіді Львівської митниці від 28.10.2024 № 7.4-5/20-01/7/29358. Згідно поданої громадянкою України ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 31.10.2022, яку нею підписано особисто, отримувачем товару зазначено - військову частину НОМЕР_5 (Житомирська обл). Також до митного оформлення громадянкою України ОСОБА_1 надано лист-прохання військової частини НОМЕР_1 без вихідного номера від 27.10.2022 про те, що вказаний автомобіль буде використовуватись для виконання завдання щодо захисту суверенітету та цілісності України у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно указаної відповіді військової частини НОМЕР_1 за вих. № 813/26185 від 01.11.2024 (вх. № 10238/8.2-20 Житомирської митниці від 04.11.2024), зазначений транспортний засіб до військової частини НОМЕР_1 не надходив та не очікувався, листи-звернення військовою частиною стосовно даного автомобіля не видавались.

ОСОБА_1 інкриміновано вчинення дій, спрямованих на порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, переміщення через митний кордон України товару транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , 2006 року виготовлення, бувший у використанні, об?єм двигуна - НОМЕР_4 , тип двигуна дизель, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 31.10.2022, в якій отримувачем вказано військову частину НОМЕР_1 та листа-прохання військової частини НОМЕР_1 без вихідного номера від 27.10.2022 стосовно даного транспортного засобу, одержаного незаконним шляхом.

Частина перша ст.483 МК України зазначає, що переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного суду від 3 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Таким чином, правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Приймаючи постанову про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи не надано і не здобуто достатніх та беззаперечних доказів про наявність вини в діях ОСОБА_1 у формі прямого умислу.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, який здійснений на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, такими, що не спростовують відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції надав правильну оцінку дослідженим в судовому засіданні фотодоказам, іншим доказам у справі, зокрема поясненням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , нотаріально завіреним письмовим поясненням військовослужбовця ОСОБА_3 , які підтвердили ввезення транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , який був переданий волонтерами в Польщі, на територію України для потреб ЗСУ. Згідно акту приймання-передачі транспортного засобу від 05.11.2022, транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , переданий військовій частині НОМЕР_1 в особі солдата ОСОБА_3 .

Суд обґрунтовано врахував, що викладені в протоколі про порушення митних правил обставини мали місце під час повномасштабного вторгнення російської федерації до України в умовах воєнного стану, відомості про те, що даний транспортний засіб реєструвався на цивільний облік, використовується у цивільному обігу або для потреб населення чи були продані на території України, у матеріалах справи відсутні.

Також, ввезений транспортний засіб 2006 року випуску, не відноситься до преміум-класу, а є бюджетним, що свідчить про те, що вказаний автомобіль дійсно використовувався військовими під час виконання бойових завдань.

Крім того, зі змісту нотаріально завірених письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що транспортний засіб використовувався для виконання бойових завдань на Донеччині та під час бойових дій був знищений ворогом (а.с.156).

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, апеляційна скарга не містить та апеляційному суду не надано. Зібрані митним органом матеріали, на думку апеляційного суду, не можуть бути визнані належними, допустимими та достовірними доказами, які б підтверджували беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич