ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3259/25 Справа № 191/4926/25 Суддя у 1-й інстанції - Форощук С. А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю

особи, що притягується до

адміністративної

відповідальності, ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2025 року 20 вересня 2025 року о 16-50 год. в сел. Яворницьке на вул. Каштанов, 24 водій ОСОБА_1 керував електромопедом CORSO ELECTRIC BIKE з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на технічний запис бодікамери Motorola VB400V3 № 861077, чим порушив п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування відсторонений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що з відеозапису з місця події вбачається, що працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора та медичний огляд після того, як він пробув приблизно 10 хв. на подвір`ї своїх знайомих і випив з ними 150 гр пива. Вказав, що він не був відстороненій від керування електричним мопедом. Вважає, що зазначені в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння: різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та тремтіння рук не відповідає дійсності, не узгоджується з відеозаписом з місця події.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортами працівників поліції Чернявського І.Л. та Сошка Д.О.; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 20 вересня 2025 року; постановою про накладення стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП на ОСОБА_1 за керування транспортним засобом без мотошолому; відеозаписами з нагрудних камер поліцеських; поясненями поліцейського ОСОБА_2 , яким був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , який у суді першої інстанції пояснив, що ОСОБА_1 був помічений під час руху на електромопеді без шолому, патрульна машина з увімкненими світловими сигналами синій-червоний слідувала за ним. При цьому ОСОБА_1 зупинився біля будинку. Після зупинки вони підійшли до ОСОБА_1 , повідомили його про порушення правил, а саме керування електромопедом без шолому. Також він одразу відчув запах алкоголю від ОСОБА_1 та інші ознаки сп`яніння; поясненями поліцейського ОСОБА_3 , який в судовому засіданні в суді першої інстанції повідомив, що патрулював с. Яворницьке спільно з ОСОБА_2 , під час чого вони помітили рух електромопеда, водій якого був без шолому, вони почали слідувати за ним із увімкненими світовими сигналами. Водій зупинився не одразу, вже біля будинку, куди на думку ОСОБА_3 і слідував водій. Після зупинки і під час спілкування з водієм ОСОБА_1 його колега помітив ознаки сп`яніння у водія, останньому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, від чого ОСОБА_1 відмовився. Також ним була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування електромопедом без шолому, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що зазначені ознаки алкогольного сп`яніння не узгоджуються з відеозаписом з місця події, з огляду на таке.

З відеозапису вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому повідомили. Після цього роз`яснили ОСОБА_1 вимогу п. 2.5 ПДР України, а також його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням алкотестеру ДРАГЕР, від якого останній відмовився. Отримавши відмову, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 категорично відмовився.

Апеляційний суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 , що він вживав алкоголь вже після зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким він керував. Так працівник поліції ОСОБА_2 на відеозаписі №1 зазначив про наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 одразу після зупинки, пояснення самого ОСОБА_1 , яке зафіксовано на відеозаписі №1, є суперечливими та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та суд їх розцінює як намір уникнути адміністративної відповідальності, оскільки останній вказував, що випив пива, потім вказує, що пив горілку одразу як зайшов на території подвір`я.

Крім того, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, наявність якого обумовлено вимогами п. 8 розділу ІІ Інструкції, що об`єктивно свідчить про дотримання працівниками поліції вимог цієї Інструкції.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції, керуючись ч.1 ст. 130 КупАП та п. 2.5 Правил дорожнього руху України об`єктивно мали процесуальні підстави для складення відповідного протоколу, в якому зафіксовано саме факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, відповідно до п.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.4 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці його зупинки, а також у закладі охорони здоров`я.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Також аргументи апелянта про те, що працівниками поліції не було відсторонено його від керування електричним мопедом, є непереконливими.

З відеозапису, що наявний в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування електричного мопеду. Той факт, що вказане не відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, не є тим порушенням норм КУпАП, які б викликали сумніви у його достовірності як доказу.

Всі інші доводи ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поряд з цим, належить взяти до уваги, що незважаючи на незгоду ОСОБА_1 із діями працівників поліції під час складення ними протоколу, цей протокол складений уповноваженою державою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку, передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ці відомості відповідають дійсності.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот