Справа № 279/6941/25 провадження №3/279/2004/25
П О С Т А Н О В А

16 грудня 2025 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно направленого на розгляд суду протоколу, ОСОБА_1 05.11.2025 року о 09:11 год. м.Коростень, вулиця Грушевського 90, керував транспортним засобом Форд транзит з д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Залізнична в м.Коростень. Під час спілкування були виявлені зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зиниці очей, не природня блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від огляду у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі (Коростенська ЦМЛ) відмовився у категоричній формі. Водія в подальшому відсторонено від керування транспортними засобами. Всі дії зафіксовані на портативний відеореєстратор 857744, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що в стані наркотичного сп`яніння не перебував. Оскільки на постійній основі у зв`язку з захворюванням вживає медичні препарати, то був згоден на проведення освідування, однак лише у формі здачі крові, а не аналізу сечі.

Захисник Майстренко М.С. подав клопотання про закриття адміністративного провадження, в якому вказав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №503793 було складено 05.11.2025 року о 09 год. 30 хв. поліцейським Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Хильман Сергієм Анатолійовичем за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи, захворювання якої пов`язане з ураженням опорно-рухового апарату, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК. У зв`язку зі станом здоров`я він щоденно вживає медичні препарати, у тому числі гормональні. Раніше вже мав місце випадок, коли експрес-аналіз сечі показав позитивний результат, однак після проведення аналізу крові було достовірно встановлено відсутність наркотичного сп`яніння. Зазначене обґрунтовано викликало сумнів у достовірності експрес-тестів сечі та зумовило його наполягання на здачі саме крові як більш точного та науково обґрунтованого методу дослідження.

Після зупинки ТЗ Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , працівниками поліції його клієнту було запропоновано пройти медичний огляд шляхом здачі сечі для тестування на стан наркотичного сп`яніння. Водночас у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів працівники поліції зазначили, що ОСОБА_1 , нібито, відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Таке твердження не відповідає фактичним обставинам справи, що чітко підтверджується відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських. Із відео вбачається, що його клієнт не відмовлявся від проходження медичного огляду, а навпаки висловлював готовність пройти його шляхом здачі крові. Таким чином, його дії не можуть бути розцінені як відмова чи ухилення від огляду. Відповідно до пункту 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться із застосуванням спеціальних технічних засобів і тестів (скринінгових лабораторних досліджень). У разі отримання позитивного результату обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження методом газорідинної або газової хромато-мас спектрометрії на вміст наркотичних чи психотропних речовин у крові та сечі.

Згідно з пунктом 9 Інструкції для проведення таких досліджень відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові. Крім того, пункт 12 Інструкції прямо передбачає можливість використання крові як біологічного середовища для дослідження у випадках, коли зразки інших біологічних середовищ відібрати неможливо або це є ускладненим.

З урахуванням стану здоров`я ОСОБА_1 , його фізичних обмежень та специфіки вживання медичних препаратів, вимога про проведення дослідження шляхом здачі крові мала об`єктивне, логічне та медично обґрунтоване підґрунтя і повністю відповідала положенням чинної Інструкції. Вона жодним чином не може бути розцінена як відмова від проходження огляду.

Натомість дії працівників поліції, які наполягали виключно на здачі сечі та не забезпечили проведення належного медичного огляду з урахуванням вимог пунктів 8 та 12 Інструкції, свідчать про порушення встановленого порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Крім того, відповідно до Інструкції, ознаками алкогольного або наркотичного сп`яніння є конкретні зовнішні прояви, зокрема порушення координації рухів, мови, поведінки, зміни стану зіниць, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіри обличчя тощо.

Також під час безпосереднього дослідження відеозапису не встановлено наявності у ОСОБА_1 жодних зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння. Зокрема, у нього не спостерігалося тремтіння пальців рук, блідості шкірних покривів обличчя, неадекватної чи невідповідної обстановці поведінки. За таких обставин відсутні будь які об`єктивні підстави для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Таким чином, досліджений відеодоказ не містить жодних даних, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 ознак будь-якого виду сп`яніння, що об`єктивно зумовлювало б необхідність проведення відповідного медичного огляду.

Звертає увагу суду на те, що як у даному випадку, так і під час складання попереднього протоколу за статтею 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , відповідно до рапортів, що містяться в матеріалах справ, складав одна й та ж сама група оперативного реагування у складі інспектора СРПП Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - старшого лейтенанта поліції Андрій Сидорик.

При цьому постановою Коростенського міськрайонного суду від 14.11.2025 р. провадження №3/279/1984/25 у справі №279/6836/25 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

За таких обставин повторне складання протоколу тим самим інспектором за аналогічних фактичних умов, без наявності об`єктивно підтверджених ознак стану сп`яніння, свідчить про можливе упереджене ставлення до ОСОБА_1 та формальний підхід до виконання службових обов`язків, що ставить під сумнів неупередженість і об`єктивність дій працівника поліції у даній справі. Дії інспектора СРПП Сидорика А. свідчать про системне порушення процедури та упередженість, що є неприпустимим в діяльності правоохоронних органів. Повторне оформлення матеріалів тим самим інспектором, чиї попередні дії в ідентичній справі були визнані судом неправомірними, девальвує довіру до всього процесу та грубо порушує права громадянина ОСОБА_1 на неупереджений розгляд справи. Повторне складання протоколу тією ж самою ГОР за аналогічних умов, без жодних нових обґрунтувань, свідчить не про об`єктивне виконання службових обов`язків, а про формальний, конвеєрний підхід до фіксації «порушень», коли особу намагаються притягнути до відповідальності за будь-яку ціну, ігноруючи реальні докази та вимоги закону. Це створює стійке враження упередженості та систематичного тиску на громадянина з боку конкретного працівника поліції.

Такі дії прямо суперечать принципам об`єктивності, всебічності та неупередженості та Закону України «Про Національну поліцію». Громадянин не може бути об`єктом повторюваних спроб притягнення до відповідальності лише тому, що одного разу потрапив у поле зору конкретного інспектора.

Просив критично оцінити подані матеріали з урахуванням викладених обставин - повторюваності дій того самого працівника поліції за відсутності нових доказів та за умов, які згодом були визнані судом як такі, що не містять складу правопорушення та недопущення вибіркового застосування заходів адміністративного впливу. Твердження працівників поліції про нібито «відмову» ОСОБА_1 від проходження медичного огляду є свідомо викривленим відображенням фактичних обставин справи та не може розцінюватися як ухилення від огляду у розумінні статті 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, не доведена допустимими та достовірними доказами, отже у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши додані до протоколу докази, судом встановлено наступне:

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у формі: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Пленум Верховного Суду України у п.27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 (з наступними змінами) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

З зазначеної інструкції слідує, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно вказаної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2 Розділу І Інструкції).

Ознаками наркотичного сп`яніння є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці.

На долученому до протоколу відеозаписі від 05.11.2025 року зафіксовано, як працівник поліції просить пред`явити посвідчення водія, відразу запитує, чи не вживав протягом місяця нічого забороненого, наркотичні речовини, лікарські препарати, що знижують реакцію, що ОСОБА_1 заперечує. Пропонує пройти освідування в Коростенській ЦМЛ, на що ОСОБА_1 відповідає згодою. Працівник поліції вказує, що освідування буде проводитись шляхом здачі сечі, на що ОСОБА_1 повідомив, що є інвалідом. Працівник поліції уточнює, чи той відмовляється здати сечу, на що ОСОБА_2 відповідає, що не відмовляється. Працівник поліції знову запитує, чи ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд шляхом здачі сечі, чи буде її здавати, на що той повідомляє, що хоче здати кров, що має інвалідність, щоденно приймає ліки. Працівник поліції наполягає, що проводять забір сечі для аналізу, кров не береться. Працівник поліції знову пропонує здати експрес-тест з використанням сечі, запитує, чи буде той здавати сечу, чи відмовляється. ОСОБА_1 говорить, що не відмовляється здавати тест, однак працівник поліції наполягає, що здана може бути тільки сеча, на що ОСОБА_1 повідомив, що ходив до адвоката, до головного лікаря, до юриста. Працівник поліції вчергове запитує, чи відмовляється той здавати сечу, ОСОБА_1 знову повідомляє, що не відмовляється. Працівник поліції запитує, чи поїде здавати, на що ОСОБА_1 відповідає, що поїде, що почекає адвоката, нехай їде (телефонує). Після розмови повторює, що відмовляється, процедура як той раз. Працівник поліції уточнює, яка процедура, на що ОСОБА_1 відповідає: "ну, ви ж написали протокол". Працівник поліції відповідає: "ви ж відмовились здавати сечу", на що ОСОБА_1 відповів: "я не відмовився". Працівник поліції знову запитує, чи буде здавати сечу, ОСОБА_1 відповідає: "я вам пояснив ще той раз, в мене в Житомирі була ситуація, нащо мене провокувати". Працівник поліції повідомив, що якщо ОСОБА_1 уникне відповіді, це буде розцінено як категорична відмова, чи буде здавати сечу, на що той відповів: "я вам пояснив чому я хочу здати кров з вени". Працівник поліції повідомив, що для себе він може здавати кров, якщо він хоче оскаржувати та є встановлений порядок і не вони вирішують. Знову запитує, чи здаватиме сечу. ОСОБА_1 повідомляє: "я хочу здати кров з вени", на що йому повідомляють що ніхто не забороняє здати кров з вени, йому пропонують пройти як у них встановлено. ОСОБА_1 ще раз повідомляє, що з адвокатом читав, що можна здати кров і що до нього упереджено відносяться. Працівник поліції роз`яснює права, після чого знову запитує, чи буде здавати сечу, ОСОБА_1 відповідає що хоче здати кров, він не відмовляється. Працівник поліції повідомляє, що відносно нього буде складено адміністративний протокол та його відсторонено від керування транспортним засобом.

Отже, зміст вищевказаного відеозапису свідчить про те, що пропозиція пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння не була викликана наявністю у водія видимих та об`єктивних ознак, які б свідчили про його перебування у стані наркотичного сп`яніння, пропозиція пройти освідування не була викликана обгрунтованою підозрою у перебуванні особи у стані сп`яніння, а носила превентивний характер.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 ніяких ознак сп`яніння не називали, той поводив себе адекватно, ознак сп`яніння не проявляв, неодноразово наголошував про готовність проходження освідування.

При цьому, відповідно до положень ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не була забезпечена можливість проходження освідування, працівник поліції всю розмову схиляв ОСОБА_1 пройти освідування шляхом здійснення забору сечі на експрес-тест, ОСОБА_1 вказував про готовність проходження освідування на визначення стану сп`яніння шляхом здачі крові.

Вищевказане свідчить про те, що можливість проходження освідування у медичному закладі ОСОБА_1 забезпечена не була, працівнико поліції вдався до суперечки щодо порядку проведення освідування у медичному закладі, що взагалі не віднесено до його компетенції, чим створено штучні перешкоди для проведення такого, оскільки бажання ОСОБА_1 здати певний біологічний матеріал (кров , а не сечу), було розцінено як відмова від проходження освідування.

За таких обставин протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може вважатись належним та достатнім доказом для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Долучені до протоколу розписки, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не свідчить про їх надання ОСОБА_1 та відмову останнього від їх отримання.

Отже, при розгляді справи встановлено, що особою, яка склала протокол, належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»; п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України», заява №39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч.1, 221, 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомисрької області.

Суддя