Справа № 489/9311/25
Провадження № 3/489/2299/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

17 грудня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, перебуваючого на посаді начальника медичної служби - начальника пункту військової частини НОМЕР_2 , капітана медичної служби, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

встановила:

Протоколом про адміністративне правопорушення від 14.11.2025 №82-СП/2025 капітану медичної служби ОСОБА_1 інкримінується те, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, будучи службовою особою, перебуваючи на посаді начальника медичної служби - начальника пункту військової частини НОМЕР_2 , діючи зі злочинною недбалістю, в умовах особливого періоду, на порушення вимог, ст. ст. 9, 11, 16, 82-84, 87 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 2 - 4 розділу І «Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України», затвердженої наказом Міністерства оборони України № 280 від 15.09.2022 та пункту 10. розділу XXXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260, протягом періоду з 12.06.2025 по 23.07.2025 належний облік особового складу ввіреного підрозділу які перебувають на лікуванні не здійснював, не знав стан хворих, що лікуються в інших лікувально-профілактичних закладах, а саме: не знав про стан хворого водія санітара медичного пункту солдата ОСОБА_2 , якого направлено на лікування до іншого лікувально-профілактичного закладу (КНП «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Миколаївської обласної ради), порядок дотримання солдатом ОСОБА_2 режиму лікувального закладу, військової дисципліни під час лікування та його фактичне перебування на стаціонарному лікуванні не контролював, своєчасно факт залишення солдатом ОСОБА_2 медичного закладу не виявив, подав рапорти на виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди солдату ОСОБА_2 , внаслідок чого останньому безпідставно здійснено виплату грошового забезпечення в розмірі 12735,11 грн, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді пояснив, що ОСОБА_2 перебував з відкритою формою туберкульозу в лікувальному закладі закритого типу, його відвідування були заборонені. ОСОБА_1 спілкувався з ОСОБА_2 телефоном. Сповіщення з лікувального закладу про те, що ОСОБА_2 покинув заклад, до військової частини НОМЕР_2 у липні 2025 року не надійшло через технічний збій, про що зазначено в акті службового розслідування. У серпні 2025 року ОСОБА_1 був у відпустці та рапортів щодо преміювання не підписував.

Захисником Камінським В.І. подано клопотання про закриття провадження за строками давності, яке мотивоване тим, що днем вчинення правопорушення є 31.07.2025, а тому на час розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення.

У судовому засіданні брав участь прокурор Брагар Д.В., який вважав клопотання захисника необґрунтованим, оскільки правопорушення ОСОБА_3 є триваючим, виявлено 13.10.2025 під час проведення службового розслідування. Йому інкримінується не лише подання рапорту на преміювання 31.07.2025, а цілий ряд обставин.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення; пояснення ОСОБА_1 ; копію витягу з наказу від 21.10.2004 №17; копію функціональних обов`язків, затверджених 01.01.2025; копію наказу від 18.08.2025 №168; копію актів службового розслідування; копію витягу з наказу від 12.06.2025 №175; запит від 14.08.2025; відповідь на запит від 18.08.2025; копію витягу з наказу від 05.09.2025 №184; копію витягу з наказу від 13.10.2025 № 75; рапорти; витяг розрахунково-платіжних відомостей; пояснення ОСОБА_4 ; клопотання захисника), суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 цього Кодексу.

У протоколі зазначено, так як порушення вимог щодо контролю за станом хворого військовослужбовця, направленого на лікування до іншого лікувально-профілактичного закладу, начальником медичної служби - начальником пункту військової частини НОМЕР_2 капітаном медичної служби ОСОБА_1 мало триваючий характер, а не було одиночним випадком, то при обчисленні строків накладення адміністративного стягнення, датою перебігу строку вчинення адміністративного правопорушенні відповідно до ст. 38 КУпАП, як триваючого, слід вважати саме 13.10.2025, тобто дату закінчення проведення службового розслідування, встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення та виявлення винної особи.

Водночас, суд враховує, що ОСОБА_1 інкримінується недбале ставлення до військової служби, яке виразилось у неналежному обліку протягом періоду з 12.06.2025 по 23.07.2025 особового складу ввіреного підрозділу, які перебувають на лікуванні, а саме у тому, що ОСОБА_1 :

1)не знав про стан хворого солдата ОСОБА_2 , якого направлено на лікування до КНП «Миколаївський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» Миколаївської обласної ради, порядок дотримання солдатом ОСОБА_2 режиму лікувального закладу, військової дисципліни під час лікування;

2) не контролював його фактичне перебування на стаціонарному лікуванні;

3)не виявив своєчасно факт залишення солдатом ОСОБА_2 медичного закладу;

4)подав рапорти на виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди солдату ОСОБА_2 , внаслідок чого останньому безпідставно здійснено виплату грошового забезпечення, у розмірі 12735,11 грн.

У постанові Верховного Суду від 23.11.2018 по справі №489/4756/16-а надано визначення триваючого правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

У справі, що розглядається, у протоколі вказано на недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби в період з 12.06.2025 по 23.07.2025, а також подачу рапортів на виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди солдату ОСОБА_2 , які згідно з матеріалами справи подані 30.06.2025 та 31.07.2025.

З 04.08.2025 ОСОБА_1 перебував у відпустці та взагалі не мав обов`язку вести облік особового складу. Тобто, триваюче правопорушення припинилося внаслідок усунення стану за якого об`єктивно існував обов`язок виконання певних дій.

У протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 допустив недбале ставлення до військової служби після 31.07.2025.

З огляду на зазначені вище обставини, з урахуванням того, що строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, закінчився, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю, згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що вказана вище норма не містить обов`язку суду встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність вини особи у його вчиненні у разі спливу строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тлумачення вказаної норми права дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Відповідно до узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється. Вказаний висновок обґрунтовано тим, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх в одній постанові свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Судом також враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 по справі №308/8763/15-а, згідно з якою п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 38,247,252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків для накладення адміністративного стягнення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Рибіцька