КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Справа № 133/1260/25

провадження № 3/133/1352/25

13.10.25 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з від батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Козятинського міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №301802 від 16.04.2025, водій ОСОБА_1 16.04.2025 о 01 год. 16 хв. на а/д М21 242 км, керував т/з «Мерседес Бенз Е200», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, підвищена активність, жвавість рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснюючи це тим, що він наркотичні засоби не вживає, поліцейські на місці складання матеріалів роз`яснили йому, що він може відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та пройти такий огляд за місцем проживання, що він і зробив. Надав в судовому засіданні висновок щодо результату дослідження сечі на наркотики від 16.04.2025, згідно з яким ОСОБА_1 не знаходився в стані наркотичного сп`яніння.

Захисник адвокат Волощук В.В. в судовому засіданні підтримав думку підзахисного, просив провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши письмові докази прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №301802 від 16.04.2025; довідку старшого інспектора ГАП, про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, передбачених ст. 130 КУпАП не притягувався; направлення водія т/з з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16.04.2025; витяг з адмінпрактики щодо ОСОБА_1 ; рапорт працівника поліції від 16.04.2025; диск з відеозаписом, на якому зафіксовані обставини з місця складання матеріалів, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Адміністративне правопорушення повинно містити наступні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єктивну сторону та суб`єкта адміністративного правопорушення.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення утворюють такі ознаки: вина, мотив та мета. При цьому обов`язкового значення для складу правопорушення має лише вина.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, з диску з відеозаписом з місця складання матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 в ході спілкування з працівниками поліції останній запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що той відмовився. Коли поліцейський повідомляли про негативні наслідки, які виникнуть після відмови від проходження медичного огляду, як альтернативу, пропонували самостійно пройти огляд у медичному закладі за місцем перебування та надати суду висновок. Тобто працівниками поліції було недостовірно проінформовано ОСОБА_1 про те, що якщо він самостійно пройде огляд і в його організмі не буде наркотичних засобі, він зможе надати таку інформацію суду в обґрунтування відсутності вини й відповідальності не нестиме, оскільки відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З викладеного вище вбачається, що поліцейськими, які складами матеріали про адміністративне правопорушення порушено процедуру їх складання та повідомлено особі інформацію та порядок, яка не відповідає дійсності.

Крім того, з результату дослідження сечі на наркотики №54 від 16.04.2025, наданого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено, що ОСОБА_1 у день складення щодо нього матеріалів про адміністративне правопорушення пройшов медичний огляд у КНП «ЦМЛ» Гайворонської міської ради», та відповідно до даного результату проведено тест на вживання наркотичних речовин він негативний.

Суд приходить до висновку, що суб`єктом, уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення, поза розумним сумнівом не доведено факту відмови ОСОБА_1 , як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку, визначеному законом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього додатки не можуть бути достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Отже, за викладених вище обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які могли б у сукупності підтверджувати факт порушення ним вимог ПДР, до суду надано не було.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7,23,33-35,ч.1ст.130,ст.ст.221,247,251,252,266,283,284,285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 13.10.2025