Справа № 583/5572/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2025 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., при секретарі Вербі Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 від 21.10.2014 р., пенсіонера, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 22.11.2025 року об 11.50 год. знаходячись на автомобільній дорозі Т 1705 Кириківка - Рябина, керував транспортним засобом мопедом Дельта, без державного реєстраційного номера, з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора алкотестера 6820 «Драгер» та проходження медогляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, що підтверджується довідкою чергового лікаря, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі телефонограмою, про причини неявки не повідомив.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність особи що притягається до адміністративної відповідальності.

В письмовому запереченні останній зазначає про те, що матеріали справи містять суттєві порушення порядку, прямо встановленого ст. 266 КУпАП та наказом МОЗ і МВС №1452/735, які роблять неможливим використання доказів, отриманих із порушенням закону. Тобто в протоколі викладені факти, які не відповідають реальним обставинам, що ставить під сумнів достовірність самого протоколу. Вважає, що допущене службове підроблення (ст. 366 КК України). Його дійсно було зупинено на дорозі та винесено постанову про адміністративне правопорушення за частиною 2 ст. 126 КУпАП керування т/з без водійського посвідчення. Проте після цього до нього підійшов поліцейський, який не зупиняв транспортний засіб та не виносив вищезазначену постанову і висловив підозру, що він вживав спиртне, хоча відповідних ознак цього не навів. Вважає дії цього поліцейського протиправними, оскільки він його не зупиняв і мопед на той час перебував у статичному положенні, останній не навів ознак, що вказують на наявність у нього алкогольного сп`яніння, не навів підстави його зупинення. Вбачає наявним процесуальне порушення, а саме - недостовірні відомості у офіційному документі, тому, процедура щодо складання протоколу серії ААД № 797697 від 22.11.2025 - недійсна, так як містить неправдиві відомості щодо ключових обставин правопорушення. Акт його відмови пройти огляд на місці, на дорозі Кириківка - Рябина у присутності двох свідків - відсутній, поліцейським не складався, він не ставив свого підпису про ознайомлення з таким. Направлення на медичний огляд встановленої форми на дорозі Кириківка - Рябина поліцейським також не складався, його з таким не ознайомлено, копій не надано, підпис у такому не ставив. Також лікар нарколог чинила на нього тиск, що стало причиною відмови у проведенні освідування, хоча це не відповідало його дійсному волевиявленню. У висновку нарколога від 22.11.2025 № 392, складеному о 13-45 год., зазначено: «направлена на огляд о 13-19», у якому у п. 5 зазначено час направлення: 13-19 год., що не є направленням поліцейського з РПП СПД Шосткинського ГУП Шийко Я.О., тобто час, коли він опинився у кабінеті нарколога, а не о 11-30 год., на дорозі Кириківка - Рябина, коли його запитав поліцейський, чи випивав вчора, що свідчить про написання направлення саме лікарем. З огляду на це стверджує, що направлення оформляла саме лікар, а не поліцейський як це передбачено законом.

Свідків під час проходження огляду на стан сп`яніння залучено не було, права йому не роз`яснювались.

Направлення особи для огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у випадку відмови пройти огляд на місці зупинки, здійснюється шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний заклад. Лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Запис з камери складається з окремих, розрізнених фрагментів і не показує послідовності вчинення правопорушення, містить відсутні певні проміжки часу (запис мопеда у русі і мене за кермом, зокрема і спілкування з лікарем до моменту вручення ним мені результатів спілкування під підпис..), що робить неможливим встановлення повної хронології подій.

Згідно ст. 245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КпАП України), а згідно ч. 2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КпАП України, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, винуватість водія у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.11.2025 року серії ААД № 797697, у якому викладені обставини інкримінованого у вину правопорушення. В протоколі ОСОБА_1 зазначив про те, що в стані алкогольного сп`яніння не був, від проходження освідування відмовляється з особистих причин; актом огляду на стан сп`яніння у якому зазначені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, а також зазначено про те що огляд не проводився; висновком про результат медичного огляду від 22.11.2025 р. № 392, складеним об 13:45 год. лікарем Охтирської ЦРЛ ОСОБА_2 в якому зазначено проте, що ОСОБА_3 був направлений на огляд поліцейським РПП СПД Шосткинського РУП Шийко Я.О. 22.11.2025 р. об 13:19 год., також зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду; постановою серії ЕНА № 6201370 про адміністративне правопорушення за частиною 2 ст. 126 КУпАП за якою ОСОБА_1 22.11.2025 було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування т/з без водійського посвідчення.

Крім того факт дотримання поліцейським порядку проведення медичного освідування підтверджується відеозаписом події на якому зафіксовано, що водій, що керував транспортним засобом, на момент зупинки перебував за кермом мопеда відмовився від освідування за допомогою газоаналізатора на місці та в подальшому реалізуючи власне волевиявлення був доставлений поліцейськими для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичний заклад. На місці на неодноразове питання лікаря, щодо бажання пройти медичне освідування відповів відмовою.

Доводи водія про недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення через те, що до нього підійшов інший поліцейський, який не зупиняв транспортний засіб під його керуванням, не вказав підстави для зупинки транспортного засобу, суд відхиляє, адже на відео чітко видно факт керування ОСОБА_1 мопедом та його зупинку патрульними поліцейськими шляхом подачі відповідних звукових та світлових знаків із службового авто. Та обставина, що інший поліцейський із групи запропонував водію пройти медичне освідування як на місці, так і в лікарняному закладі, не свідчить про те, що цей поліцейський мав дочекатись початку повторного руху водія мопедом, потім повторно його зупинити вказавши на причину зупинки та ознаки за якими у нього виникла підозра про наявність у водія сп`яніння, а вже потім пропонувати пройти медичне освідування. З переглянутого відео видно, що поліцейський мав підставу для зупинки (вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 126 КпАП України) та мав законні підстави запропонувати пройти медичне освідування виявивши відповідні ознаки.

З огляду на викладене, доводи особи про наявність у діях поліцейських ознак службового підроблення під час оформлення адміністративного матеріалу суд вважає неспроможними.

Водію неодноразово пропонувалось пройти огляд на місці однак він категорично відмовився та згодом усвідомивши неможливість подальшого ухилення від виконання пропозиції поліцейських погодився пройти освідування в лікарняному закладі.

Доводи водія про необхідність поліцейським залучення свідків під час проведення освідування суд відхиляє з огляду на таке.

Законом України від 16.02.2021№ 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» до ч. 2 ст. 266 КУпАП, стаття викладена в такій редакції: "Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення".

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративні правопорушення складений без присутності свідків, однак із застосуванням технічного засобу відеозапису, що відповідно з урахування чинних змін законом, порядок дотримання огляду дотриманий був.

Що стосується недопустимості відеозапису події як доказу винуватості ОСОБА_1 , оскільки такий записаний не безперервно, то такі твердження не заслуговують на увагу суду.

Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото - і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото - і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою виявлення або фіксування правопорушення.

Як вбачається з диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи що в сукупності підтверджують обставини справи.

Із відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 , особа якого, зафіксована на відеозаписі та співпадає з особою, яка була встановлена судом, був доставлений на проходження огляду на стан сп`яніння перед цим відмовившись від його проходження на місці. В подальшому він свідомо та добровільно відмовився від проходження освідування в медичному закладі.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації. Відеозапис є належним та допустимим доказом.

Щодо доводів водія про відсутність складеного на місці направлення для проходження медичного освідування, та змісту висновку лікаря як доказу тієї обставини, що направлення складене самим лікарем, а також того, що лікар-нарколог чинила на нього тиску вплинувши на остаточне волевиявлення про відмову в проведенні освідування, що не відповідало його внутрішній волі.

З переглянутого відео встановлено, що водій категорично відмовився проходити освідування на місці та сам особисто без будь-якого примусу висловив бажання проїхати до медичного закладу. В медичному закладі він свідомо та без будь-якого впливу на неодноразову пропозицію лікаря пройти освідування відповів відмовою. Будь-яких клопотань не заявляв. Наслідки відмови водія від проходження медичного освідування водію роз`яснювалися неодноразово в тому числі і на місці зупинки, тому зазначені ним твердження у запереченні про те, що лікарка перешкодила в чергове поліцейському роз`яснити наслідки такої відмови, суд вважає неспроможними. У висновку лікаря зазначено про те, що він зроблений на підставі направлення поліцейського від 22.11.2025 о 13:19 год., що спростовує доводи водія про його відсутність. Та обставина, що направлення за часом складене пізніше за час його зупинки не є тією обставиною, що тягне за собою недопустимість висновку складеного лікарем.

З відео також встановлено. що поліцейський безпосередньо перед складанням протоколу, роз`яснив особі, відносно якої складається адміністративний протокол, права передбачені законодавством.

Суд не вбачає підстав для виклику в судове засідання лікаря нарколога та поліцейського який складав протокол, оскільки оцінку їхнім діям можливо надати із переглянутого відео.

Отже, вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КпАП України.

При призначенні стягнення враховую характер скоєного, особу яка притягається до адміністративної відповідальності обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням всіх обставин справи приходжу до висновку, що наявні підстави для застосування стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 40-1 КпАП України з особи яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 130 ч. 1, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч) гривень в прибуток держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф підлягає сплаті на рахунок: отримувач коштів ГУК у Сумській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37970404, банк отримувача: ГУК у Сумській області, рахунок: UA0018001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: адміністративний штраф по справі № 3/583/2060/25 від 18.12.2025 року (протокол серії ААД № 797697).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень в прибуток держави, що підлягає сплаті на рахунок: стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу судовий збір пункт 5.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КпАП України штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайсуд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко