Провадження № 3/761/5942/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року, суддя Шевченківського районного суду міста Києва Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Італії, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15.06.2025 приблизно о 02 год. 50 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Богдана Хмельницького, 10, в м. Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатор «Drager», результат огляну на стан спяніння позитивний та становить 0,57%, що підтверджується тестом №4175.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України і такі дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, яке відбулося 06.08.2025 ОСОБА_1 зазначив, що він вину в інкримінованому правопорушенні не визнає, оскільки не погоджується з тим, що показник приладу показав такий великий відсоток алкоголю, тому що він на передодні випив лише пляшку пива. Крім того, зазначив, що українську мову розуміє, але читати українською не вміє.

В судове засідання призначене на 13.11.2025 ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату та час, не з`явився, водночас надіслав до суду свої письмові заперечення, відповідно до яких зазначив, що працівники поліції на місці зупинки не назвали будь яких ознак алкогольного сп`яніння, працівники поліції належним чином не роз`яснили йому наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначає, що він є громадянином Італії, законодавство України йому не знайоме, він з п`яти років проживає в Італії, де допустимий рівень алкоголю за кермом для звичайних водіїв становить до 0,5 проміле, а тому почувши показник 0,57 проміле на місці зупинки не усвідомлював його критичність в Україні і не зрозумів, що вказане тягне адміністративну відповідальність.

Захисник Александров Д.О., просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення. На обґрунтування своїх доводів адвокат зазначив, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а також враховуючи, що він є громадянином Італії, де допустима норма складає 0.5 проміле, вважав його показник алкоголю не є критичним, крім того зазначив, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляну, оскільки не запропонували поїхати до медичного закладу для проведення огляду, а тому просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Александрова Д.О., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, оцінка доказів у відповідності до положень ст. 252 КУпАП здійснюється відповідним органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейського суду з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме:протокол про адміністративне правопорушення від 15.06.2025 серії ЕПР1 № 362217, результат тесту спеціального технічного приладу «Drager» на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.06.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.06.2026, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.06.2025 серії ЕНА №4979353, відеозапис з нагрудної камери відеоспостереження, долучений інспектором патрульної поліції до матеріалів адміністративної справи на DVD-R диску, інші матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Александрова Д.О., дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина водія є доведеною та підтверджується матеріалами справи.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується, зокрема, даними тестування на алкоголь, яке проведено на приладі алкотестер «Drager», відповідно до якого результат на стан сп`яніння є позитивним - 0,57%.

Суд надає критичної оцінки доводам захисника ОСОБА_2 щодо порушення працівниками поліції проведення огляну на стан алкогольного спяніння, оскільки як вбачається з відеозапису після проведеного на місці зупинки огляну на стан алкогольного спяніння, працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи погоджується він з вказаним висновком, на що останній чітко відповів, що погоджується, будь якого примусу чи обману працівник поліції не застосовував до ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 спілкувався з працівниками поліції українською мовою, на запитання поліцейських відповідав відразу, та не висловлював прохання щодо залучення йому перекладача.

Також суд не бере до уваги доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 є громадянином Італії де допустима норма алкоголю в крові 0,5 проміле, а тому останній не усвідомлював критичність показника 0.57 проміле, оскільки ОСОБА_1 керував автомобілем на території України, а відтак був зобов`язаний знати відповідальність за керування в стані алкогольного сп`яніння за законодавством України.

Таким чином, під час розгляду справи судом не встановлено підстав для закриття провадження у справі.

З огляду на обставини справи та особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення,суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З урахуванням вимог ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 401, 130, 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня врученн я йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя І.М. Міхєєва