ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Лобова М.О.,

Прокурора Ткаченко Л.В.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 листопада 2025 року визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в сумі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді лікаря-психіатра КНМП «Кременчуцька міська лікарня», будучи включеною відповідно до наказу Кременчуцького льотного коледжу ХНУВС №21 від 15.01.2024 до складу позаштатних постійно діючих військово-лікарської та лікарсько-льотної комісій ЛЛК Кременчуцького льотного коледжу, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування до 30.01.2025, а саме лише 26.03.2025 подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді Старущенко О.П. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження на підставі ст. 22 КУпАП в зв`язку з малозначністю

Вказує, що вона визнала свою вину у несвоєчасному поданні декларації, при цьому жодного умислу на вчинення правопорушення не було.

Звертає увагу на пом`якшувальні обставини, а саме, що вона до адмінвідповідальності раніше не притягувалася, має статус ВПО, в неї на самостійному утриманні перебуває неповнолітня донька.

Вважає що існують підстави для застосування ст. 22 КУпАП та закриття провадження за малозначністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, прокурора, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку на підставі протоколу №44 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, рапорту, особистих пояснень ОСОБА_1 , повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації, про доведеність винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, з чим погоджується апеляційний суд.

Не заперечуючи факт скоєння нею адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, внаслідок несвоєчасного подання декларації, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю та закрити провадження у справі.

Вказує про визнання своєї вини в несвоєчасному поданні декларації та відсутність умислу на вчинення правопорушення, при цьому вона не бажала приховати свої доходи чи майно. Звертає увагу також на відсутність заподіяння шкоди державі.

Як на пом`якшувальні обставини, яким суд першої інстанції не дав належної уваги, вказує на вперше скоєння адміністративного правопорушення, статус ВПО та перебування на її утриманні неповнолітньої доньки

Надаючи оцінку вказаним доводам апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 визнала протиправність своїх діянь, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема те, що вона щиро розкаюється у вчиненому, засуджує свою неправомірну поведінку, обставин, що обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

Враховуючи особу правопорушника, яка має статус ВПО та самостійно виховує доньку, працює на посаді лікаря психіатра, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, визнала вину у вчиненому адміністративному правопорушенні та щиро розкаялася, характер та обставини вчиненого нею адміністративного правопорушення, яким не завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, які охороняються законом, що, на думку апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок свідчить про малозначність діяння.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети, а саме виховного впливу на особу та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 листопада 2025 року скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю та оголосити їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна