Провадження № 3/947/3266/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., за участю адвоката Сафронюка П.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 369517 від 22.06.2025 року, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходяться матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії ЕПР1 369517 від 22.06.2025 року, 22.06.2025 року о 14:15 годин на вул. Люстдорфська дорога, 121 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HIUNDAI Kona, державний номер НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 16.6 «Правил дорожнього руху України», рухаючись по вул. Люстдорфська дорога у напрямку вул. Левітана на регульованому нерівнозначному перехресті вул. Люстдорфьска дорога та Кітобійна, виконуючи маневр розворот не надала перевагу в русі зустрічному транспортному засобу MERCEDES-BENZ s63 AMG, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням гр.. ОСОБА_2 , 2000 року народження, який рухався по вул. Люстдорфська дорога в напрямку вул. Донського, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення слухання справи суду не надала.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сафронюк П.В. просив суд розглянути справу за її відсутністю,підтримав свою письмову заяву про закриття провадженя по справі відносно ОСОБА_1 , просив суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_3 за відусутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаюючись на висновки експерта.

У судове засідання викликався ОСОБА_2 , який був присутній в судовому засіданні 04.12.2025 року, ознайомився з висновком експерту, происв суд відкласти розгляд справи та надати час на підготовку. Судом було задоволено усне клопотання ОСОБА_2 , розгляд справи був судом перенесений на 19.12.2025 року на 09 годину 30 хвилин.

ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду адміністративної справи на 19.12.2025 року на 09 годин 30 хвилин в будівлі Київського районного суду м. Одеси, що підтверджується довідкою про доставку SMS повідомлень.

В судові засідання ОСОБА_2 не з`явився, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Суд вважає, що ОСОБА_2 про виклик до Київського районного суду м. Одеси повідомлений належним чином, тому як повістку про SMS повідомлення доставлено 04.12.2025 року о 16:56:54 годині своєю бездіяльністю позбавив себе можливості надати суду будь-які пояснення по даному адміністративному правопорушенню.

Крім того, відповідно до витягу з інтернет-порталу «Судова влада» вбачається, що судом розміщено інформацію про призначення справи до розгляду.

Судом досліджено висновок експерта №3876-34-25 від 29.10.2025 року, відповідно до вказаного висновку ДТП мало місце при роботі світлофорного об`єкту в режимі жовтого сигналу світлофору для обох учасників, дії водія автомобіля HIUNDAI Kona, державний номер НОМЕР_1 , який завчасно виїхав на перехрестя на зелений сигнал, регламентувалися вимогами п. 16.8 ПДР, які вимагали його виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора, надавали йому переважне право на рух по звільненню перехрестя, тобто пріоритет на закінчення маневру. З моменту небезпечного виїзду автомобіля MERCEDES-BENZ s63 AMG, державний номер НОМЕР_2 на перехрестя на заборонений сигнал світлофора дій автомобіля HIUNDAI Kona, державний номер НОМЕР_1 регламентувалися вимогами п.12.3 ПДР. Оскільки ДТП мало місце при роботі світлофорного об`єкту в режимі жовтого сигналу для обох учасників, дії водія автмобіля MERCEDES-BENZ s63 AMG, державний номер НОМЕР_2 регламентувалися вимогами п. 8.7.3.r ПДР, які забороняли йому рух через перехрестя при ввімкненні йому жовтого сигналу світлофору. Водій автомобіля HIUNDAI Kona, державний номер НОМЕР_1 належним виконанням вимог ПДР не мав технічної можливості уникнути ДТП. Водій автомобіля MERCEDES-BENZ s63 AMG, державний номер НОМЕР_2 належним виконанням вимог ПДР мав технічну можливість запобігти ДТП. Наявність у водія автомобіляMERCEDES-BENZ s63 AMG, державний номер НОМЕР_2 технічної можливості належним виконанням вимог п.8.7.r ПДР уникнути зіткнення означає, що сааме фактичні дії цього водія, що не відповідали вимогам указанного пункту, з експертної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Дослідивши надані матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 369517 від 22.06.2025 року, письмові пояснення, схему місця ДТП, де зафіксовано розміщення транспортних засобів та характер їх ушкоджень, відеозапис, висновок експерта, суд приходить до висновку про відсутність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП.

У відповідності до положень ст. 1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона, адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КпАП України працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За п.2.3.Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 8.7 ПДР світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

Згідно п.8.7.3.r ПДР України, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Схема ДТП підписана учасниками без зауважень.

Відповідно до пояснень представника ОСОБА_1 - адвоката Сафронюка П.В. та відеозапису, остання, 22.06.2025 року о 14 год. 25 хв., керуючи своїм автомобілем HIUNDAI Kona, державний номер НОМЕР_1 здійснила виїзд на перехрестя на дозволяючий зелений сигнал світлофору, зупинилась на перехресті для надання переваги у русі автомобілям, які рухались в зустрічному напрямку, в подальшому коли світлофор перемкнувся в режим миготливого зеленого почала здійснювати маневр розвороту, в той час автомобіль MERCEDES-BENZ s63 AMG, державний номер НОМЕР_2 знаходився на значній відстані та явно не встигав проїхати перехрестя на зелений сигнал світлофору, в подальшому автомобіль MERCEDES-BENZ s63 AMG, державний номер НОМЕР_2 здійснив виїзд на перехрестя на жовтий сигнал світлофору і загальмував лише після контактування між автомобілями.

В матеріалах справи також наявна відеозапис з камер зовнішнього спостереження, на якій зафіксовані обставини ДТП, яка сталася 22.06.2025 року за участю автомобілів HIUNDAI Kona, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та MERCEDES-BENZ s63 AMG, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ..

При цьому, суд зауважує, що відеозапис руху транспортних засобів і ДТП є об`єктивними доказами у справі, які відображають дійсні обставини справи,та підтверджують, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля HIUNDAI Kona, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , мав об`єктивну можливість спостерігати та не допустити зіткнення.

При цьому справи за ст.124 КУпАП підпадають під дію кримінального аспекту ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, що гарантує право на справедливий суд. Не вдаючись в деталі, одразу можна зробити висновок, що розслідування в цій справі не можна вважати незалежним і ефективним. Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви суд тлумачить на користь особи, яку притягають до відповідальності, тобто ОСОБА_1 .

Проаналізувавши надані матеріали, суд робить висновок, що об`єктивних доказів вини водія ОСОБА_1 в настанні ДТП та в порушенні вимог п. 16.6 «Правил дорожнього руху України», немає. Отже,в діях ОСОБА_1 відсутня вина, яка відповідно до ст.124 КУпАП є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Відповідно до ст. 2 Кодексу про Адміністративні правопорушення України положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України. Застосовуючи аналогію права суд констатує, що частинами другою та четвертою статті 17 КПК, передбачають: «Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Відповідно до ст.62 Конституції України, Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02),«Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 , тому суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, не зважаючи на те, що згідно п. 7 ст. 247 КУпАП на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбаченні статтею 38 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124,247,268,279,280,283,284 КУпАП, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягання до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. В. Войтов