П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/1254/25

Провадження №3/377/408/25

18 грудня 2025 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючої (перебуваючої у декретній відпусці), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 -

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2025 року серії ВАД №714992, громадянка ОСОБА_2 ухилилась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов виховання згідно ч.1 ст.150 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що останній 11.11.2025 року о 16 годині в палаці дітей та молоді, який знаходиться за адресою: м. Славутич, вул. Збройних Сил України 1, з хуліганських мотивів ображав, принижував та висловлювався нецензурною лайкою на малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , принижуючи його гідність та честь, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання 18.12.2025 року ОСОБА_2 не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлялася шляхом направлення SMS-повідомлення на її абонентський номер телефону НОМЕР_2 вказаний у заявці на отримання судових повісток. СМС доставлено 11.12.2025 року об 17 годині 06 хвилин. Проте до суду подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. З протоколом ознайомлена, погоджується. Повідомила що провела з сином виховну бесіду.

Згідно вимог ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.184 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення правопорушення та вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №714992 від 08.12.2025 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, у якому викладені обставини і суть правопорушення;

- письмовою заявою та поясненнями ОСОБА_5 від 12.11.2025 року про прийняття мір відносно ОСОБА_3 , однокласника її сина ОСОБА_6 , які навчаються у 8-Б класі Славутицького ліцею «Без Меж», який систематично вчиняє протиправні дії психологічного та фізичного характеру під час навчання та позашкільний час;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 12.11.2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 08.12.2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08.12.2025 року;

- лист запит з ВП №2 та лист відповідь з ліцею «Без Меж» від 19.11.2025 року;

- характеристика від 19.11.2025 року відносно ОСОБА_4 ;

- характеристика від 19.11.2025 року відносно ОСОБА_3 ;

- пояснювальні записки від вчителя, асистента вчителя та психолога;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 29 березня 2012 року;

- копія паспорта на ім`я ОСОБА_2 ;

- роздруківка з додатку «Дія» відомостей про шлюб ОСОБА_8 , яка змінила прізвище на ОСОБА_9 .

Відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, проявляється в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП є бланкетною нормою, тобто такою нормою права, яка відсилає до норм іншого законодавчого акта.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (частина 1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (частина 3). Батьки зобов`язані поважати дитину (частина 4). Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (частина 5). Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини (частина 6). Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (частина 7).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей, залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

З урахуванням наведеного, вважаю, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, доведена повністю, оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів, які знаходяться в справі про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_2 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній в палаці дітей та молоді, з хуліганських мотивів ображав, принижував та висловлювався нецензурною лайкою на малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , принижуючи його гідність та честь.

Обставини, які виключають провадження у справі відповідно до статей 17-20 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 247 КУпАП, також не встановлено.

При визначені виду та розміру адміністративного стягнення відповідно до ст.. 33 КУпАП необхідно врахувати характер правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, форму та ступінь її вини, її майновий стан, стан здоров`я, обставини, що обтяжують відповідальність, та обставини, що пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи всі обставини в сукупності, характер та обставини правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню, в межах санкції ч.1 ст.184 КУпАП, у виді штрафу.

Крім того, стягненню з особи на користь держави при накладенні на неї адміністративного стягнення підлягає судовий збір відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 184, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_10 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і піддати стягненню у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу, що становить 1700,00 гривень.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Т. О. Малишенко