КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 25 серпня 2025 року о 17 годині 00 хвилин по вул. В. Черчилля, 27/2 в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вжив всіх заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху, чим порушив пункт 1.5 Правил дорожнього руху, в результаті чого пасажир під час відкриття дверей зачепив автомобіль марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок таких дій ОСОБА_3 транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за статтею 124 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 вказав, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи та дійсних обставин справи вбачається, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

В оскаржуваній постанові судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24.10.2025 року зазначено, що ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 . Апелянт зазначає, що це номерний знак не його автомобіля, такого номерного знаку, на скільки йому відомо, не існує. Водієм автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 було долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення запис відеореєстратора з його автомобіля, тим самим останній надав суду беззаперечний доказ того, що саме він порушив пункт 11.13 «Правил дорожнього руху», виїхав на тротуар і під часу його руху по тротуару і сталась дана дорожньо-транспортна пригода.

У своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначав суду і на даний час вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, але поза увагою суду залишилось та обставина, що на його прохання до працівника патрульної поліції скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , за порушення пунктів 11.13 Правил дорожнього руху (забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках), йому було відмовлено. Згідно ПДР ОСОБА_3 зупинився біля тротуару для висадки пасажира, а водій автомобіля «Nissan», ОСОБА_2 порушуючи пункт 11.13 «Правил дорожнього руху» рухаючись по тротуару з метою паркування на тротуарі, не вжив всіх можливих заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, та запобігання зіткненню, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Зупинившись біля тротуару з метою висадки пасажира, ні ОСОБА_3 , ні пасажир навіть допустити не могли, що порушуючи пункт 11.13 «Правил дорожнього руху» (забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках) по тротуару визначеному виключно для руху пішоходів буде рухатись автомобіль.

В судовому засіданні, ОСОБА_3 , якого суд першої інстанції визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, було надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що на його думку не викликають сумніву щодо їх достовірності, але суддя Дніпровського районного суду м. Києва не взяла їх до уваги.

Заслухавши доповідь судді, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, а також їх пояснення та відповіді на запитання суду, частково передослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Так, незважаючи на доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді як щодо встановлених обставин вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, так і щодо його вини у вчиненні цього правопорушення.

Зокрема, обставини даної ДТП підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР №1 №433962 від 25 серпня 2025 року (а.с. 1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 серпня 2025 року, про місце розташування транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , після зіткнення та місце розташування механічних пошкоджень на вказаних транспортних засобах після зіткнення (а.с. 4); поясненнями учасників ДТП (а.с. 5-6); відеозаписом з відеореєстратора, який знаходився в автомобілі водія ОСОБА_3 , наданий останнім та долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_3 зупинився з метою висадки пасажира, під час того коли пасажир відчиняв двері вони разом з ОСОБА_3 не переконались у безпеці дій пасажира, в результаті чого відбувся удар в задні ліві двері автомобіля «Nissan» під керуванням водія ОСОБА_2 , який в той момент здійснював паркування на краю тротуара; відеозаписом з відео реєстратора, який знаходився в автомобілі водія ОСОБА_2 , наданий останнім та долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем рухався по вул. В. Черилля в м. Києві, при здійсненні повороту ліворуч та маневру паркування ОСОБА_2 зменшив швидкість руху до мінімальної та повільно заїжджав на місце щоб припарковати автомобіль.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було досліджено наданий ОСОБА_3 відеозапис з флеш накопичувача, який відображає обставини ДТП, де зафіксовано, що після зупинки для висадки пасажира автомобіль «Skoda» декілька секунд стоїть, після цього пасажир відкриває двері, а паралельно здійснював паркування автомобіль «Nissan», який був у русі. Так, пасажир «Skoda» відкриваючи передні двері не був уважним і зачепив (вдарив) задні ліві двері автомобіля «Nissan». Також на відеозапису вбачається, що водій «Skoda» не увімкнув аварійну сигналізацію, яка б дала можливість іншим водіям реагувати на зміни в дорожній обстановці. Вказане в свою чергу також підтверджуються іншими наявними у справі доказами.

Щодо посилання ОСОБА_3 про невірно вказаний в оскаржуваній постанові державний номерний знак автомобіля «Skoda», а саме: « НОМЕР_1 », то суд апеляційної інстанції вважає зазначене технічною помилкою суду першої інстанції, а відтак правильним державним номерним знаком потрібно вважати: « НОМЕР_4 ».

Доводи апелянта, щодо порушення ПДР зі сторони водія ОСОБА_2 , в частині руху його транспортного засобу тротуаром, жодним чином не спростовує факт порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 1.5. ПДР України, який не вжив всіх заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Разом з тим, апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що в даній справі суд перевіряє лише наявність або відсутність порушення Правил дорожнього руху саме ОСОБА_3 і в межах протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №1 №433962 від 25 серпня 2025 року, оскільки суд здійснює судовий розгляд лише щодо особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення і в межах апеляційної скарги.

Твердження ОСОБА_3 про те, що працівниками патрульної поліції на його прохання скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , за порушення пунктів 11.13 Правил дорожнього руху (забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках) було відмовлено є необґрунтованими, так як жодних звернень щодо оскарження дій чи бездіяльності працівників поліції ОСОБА_3 не вчинялося, та матеріали справи таких доказів не містять.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти СполученогоКоролівства» «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги апелянта, суд апеляційної інстанції не встановив будь-яких даних, які б дозволили зробити висновок про те, що оскаржувана постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 , є незаконною та такою, що прийнята без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення в точній відповідності з законом.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року є законною, обґрунтованою, та вмотивованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 755/16701/25

Апеляційне провадження № 33/824/5502/2025

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Вовк О.І.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.