Дата документу Справа № 334/6405/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/1214/25Головуючий у 1-й інстанції Гнатюк О.М.
Єдиний унікальний №334/6405/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі ОСОБА_1 і його захисника Михайлова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Михайлова Дмитра Олександровича (з доповненням) на постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 29.07.2025 року о 14 год. 41 хв. по вул.Дніпровські зорі, 1 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Yamaha SG05» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї захисник Михайлов Д.О. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Захисник посилається на недотримання поліцейськими встановленого законом порядку виявлення у водія ознак сп`яніння. Вказує, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та повідомлення водія про керування без шолому одразу оголосили останньому вимогу пройти огляд на стан сп`яніння. Таким чином, на переконання захисника, всі подальші дії працівників поліції були незаконними.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не є самостійним та беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Направлення водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння оформлено з порушенням вимог чинного законодавства.

До оголошення змісту оформлених адміністративних матеріалів ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння, проте поліцейські йому відмовили.

У подальшому водій самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі та згідно отриманих результатів огляду він у стані сп`яніння не перебував.

Відтак, апелянт вважає, що правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відсутні.

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Михайлова Д.О., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №406178 від 29.07.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння; огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку із відмовою водія;

- направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 29.07.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія від його проходження;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

В ньому зазначено дату та місце його складання, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Всупереч протилежним доводам апеляційної скарги, відомості протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не є єдиним доказом у справі, оскільки судом першої інстанції враховано та надано правову оцінку за сукупністю усіх встановлених у даній справі обставин, з якими закон пов`язує можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Наявне в матеріалах провадження направлення водія ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26.07.2025 року оформлено згідно зразка, встановленого Додатком 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому «Інструкція №1452/735».

У зазначеному документі містяться всі регламентовані даним підзаконним нормативним актом реквізити.

Відтак, заперечення захисника в цій частині не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ніким не заперечується.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією №1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було оголошено ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення у нього передбачених п.3 розділу І Інструкції №1452/735 ознак.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими оголошено водієві, а також викладено у протоколі про адміністративне правопорушення і у доданих до нього матеріалах.

Доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх ймовірної упередженості, яка нібито мала місце під час оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 апеляційному суду не надано.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції №1452/735 ознак алкогольного сп`яніння.

З наявного відеозапису апеляційним судом встановлено, що поведінка ОСОБА_1 очевидно не відповідала обстановці, адже він поводив себе нестримано та використовував численні нецензурні вирази.

Відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія. При цьому апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не надає водієві або його захисникові права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою, зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.

При цьому обставин, які би завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, судом не встановлено.

Отже, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 тим самим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення, за що відносно водія складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Між тим, доводи апелянта про подальші дії ОСОБА_1 , спрямовані на проходження огляду на стан сп`яніння, що відбувались до моменту оголошення змісту оформлених адміністративних матеріалів, апеляційним судом до уваги не приймаються.

Адже такі дії відбувалися вже після зафіксованої відмови водія від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння, і за вже викладених обставин юридичного значення вони не мають та жодним чином не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд відзначає, що долучена стороною захисту копія висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 29.07.2025 року №5605 жодного доказового значення в даному провадженні не має.

Відповідно до п.9 Розділу ІІ, п.16 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З огляду на викладене, медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитись лише у присутності поліцейського. Водночас хоча огляд й проводився протягом встановленого Інструкцією №1452/735 часового інтервалу з моменту виявлення відповідних підстав, проте він відбувався без дотримання норм щодо обов`язкової присутності співробітника поліції.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом.

Більш того, факт проходження ОСОБА_1 огляду в закладі охорони здоров`я на предмет його перебування у стані сп`яніння не впливає на правильність висновків суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, адже останнього визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП саме за відмову від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Відомості копії долученої захисником постанови судді, винесеної в рамках іншого провадження у справі про адміністративне правопорушення апеляційним судом до уваги не приймаються, адже вказане судове рішення не містить ідентифікуючих даних особи, відносно якої воно ухвалено. Більш того, вказані у копії постанови суду обставини відбувалися хронологічно пізніше розглядуваної в рамках даного провадження події.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Михайлова Дмитра Олександровича (з доповненням) залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар