Номер провадження: 33/813/2272/25
Номер справи місцевого суду: 511/1304/25
Головуючий у 1-й інстанції Бобровська І. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 травня 2025 року

встановив:

Постановою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 травня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки та без оплатного вилучення транспортного засобу. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 березня 2025 року о 01.02 год. в

с. Єгорівка по вул. Радісна, 25, Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_1 керував тз ЗАЗ 1102 днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова, від проходження огляду на алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис, чим порушив п.2.5 ПДР. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

В апеляцій скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 травня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, висновки суду про доведеність його вини не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

В апеляційній скарзі порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що справу розглянуто без його участі, копію оскаржуваної постанови він не отримував.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не з`явився.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду та таке.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зауважує про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, 29 травня 2025 року судом прийнято оскаржуване судове рішення, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 30 травня 2025 року і закінчився 09 червня 2025 року.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

З матеріалів справи убачається, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови у порядку, передбаченому ст. 285 КУпАП, апелянт не отримував, тому за таких обставин апеляційний суд вважає, що апелянту потрібно поновити строк на апеляційне оскарження.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що апелянтом не заперечується факт керування ним транспортним засобом у часі та місці, зафіксованому у протоколі про адміністративне правопорушення, як і те, що обставини складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення фіксувалося правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації. Наявність ознак алкогольного сп`яніння, які слугували підставою для висловлення на його адресу вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 відмовився, що також останній не заперечує, а тому з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, висновки суду про доведеність його вини не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 статті130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).

Наведені вище вимоги законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд виходив із того, що його вина у скоєнні інкримінованого правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 281823 від 26 березня 2025 року; відеозаписом даної події, доданим до матеріалів справи на диску; електронним рапортом ЄО№2842 від 25 березня 2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі; постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 квітня 2024 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 13 травня 2024 року.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 281823 від 26 березня 2025 року, правоохоронцями зафіксовано, що: «26 травня 2025 року о 01:02 год в с. Єгорівка, вул. Радісна, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ» днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР».

Від підписання зазначеного вище протоколу, отримання його копії, а також надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що відповідно до ч.3 ст. 256 КУпАП, поліцейським зроблено відповідні записи.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи убачається, що під час з`ясування обставин на місці події, поліцейськими встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що останній не заперечував, та під час спілкування з водієм, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), так і у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 неодноразово відмовився.

Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу, з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку, встановленому законом, поліцейськими підставно складено відносно

ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як особи, яка протягом року повторно вчинила одне з правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши справу поверхнево, а висновки суду про доведеність його вини не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, апеляційний суд відхиляє, як такі, що не знайшли свого підтвердження за результатами апеляційного перегляду справи.

Іншими доводами апеляційна скарга не обґрунтована.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до

ст. 252КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття провадження справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко