Номер провадження 3/725/2828/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025

Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців О.І. Галичанський, розглянув адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-15 ч.2 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу із наказу командувача десантно-штурмових військ Збройних Сил України від 05.01.2025 №4 встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_2 призначений на посаду командира 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно пояснень командира зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 та командира 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_2 за усною вказівкою керівництва військової частини НОМЕР_1 приступив до виконання обов`язків командира 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 та несе службу на пункті постійної дислокації (далі за текстом - ППД) військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

В ході проведення перевірки встановлено, що командир 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_2 , під час виконання своїх посадових обов`язків, неналежним чином виконав вищевказані вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного Статуту Збройних, не забезпечив належного дотримання контролю за наявністю особового складу, не забезпечив дотримання військової дисципліни у розташуванні підрозділу на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ), будучи відрядженим на ППД військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , внаслідок чого підпорядковані військовослужбовці здійснювали самовільне залишення військової частини, що призвело до того, що в період з 25.11.2025 по 02.12.2025 самовільно залишили розташування підрозділу та військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) військовослужбовці 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 - у кількості 26 осіб.

На думку особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , недбало ставлячись до виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану і особливого періоду, не забезпечив дотримання військової дисципліни підпорядкованими військовослужбовцями, не вжив заходи щодо запобігання надзвичайним подіям, кримінальним, іншим правопорушенням серед підлеглого особового складу, не здійснював заходи шодо належного обліку особового складу, проведення з особовим складом індивідуальної виховної роботи, планування бойової підготовки та здійснення преміювання за її виконанням, не забезпечив встановлення в підрозділі такого внутрішнього порядку, який гарантував би неухильне виконання Законів України та положень Статутів Збройних Сил України та особисто не виконав покладені на нього обов`язки.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані, як вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, в умовах особливого періоду.

У судовому засідання ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав , поянив , що вказаним у матеріалах справи військовослужбовцям вдалося покинути військову частину у зв`язку з відсутністю можливості у військової частини НОМЕР_1 обладнати периметр пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та навчального полігону «ПРИБАН» військової частини інженерними загородженнями, які б унеможливили самовільне залишення території військової частини.

Крім того вказав , що не являється безпосереднім керівником тих осіб, які покинули військову частину. Також зазначив , що саме під час слідування з навчального полігону «ПРИБАН» в ППД або навпаки - з ППД до навчального полігону «ПРИБАН» зафіксована переважна більшість випадків самовільного залишення частини (втечі) мобілізованих військовослужбовців. Це відбувається у зв`язку з тим, що мобілізованих військовослужбовців супроводжують військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , які «обмежено придатні» за фізичним станом здоров`я, тобто такі, які не в змозі фізично перешкодити втечі мобілізованих військовослужбовців та/або наздогнати останніх. Вказав , що вживав усіх передбачених його посадовими обов`язками дій , щодо доповіді керівництва про дані факти .

Дослідивши матеріали даної адміністративної справи та оцінивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі виходячи з такого.

Відповідно до ст. 251 КУПАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 252 КУПАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу(ст.251 КупАП)

Матеріалами справи відносно ОСОБА_1 не доведено його вини у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст .175-20 КУпАП.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 пояснив основну причину , яка сприяла втечі військовослужбовців з військової частини.

Відповідно до матеріалів справи , ОСОБА_5 вживав заходів щодо сповіщення керівництва про випадки залишення військовослужбовцями військової частини.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено , які саме дії або бездіяльність допустив ОСОБА_5 , що призвело до втечі 26 військових .

Згідно рішення ЄСПЛ від 20.09.2016 р., заява № 926/08, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає у вчиненні таких дій, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду. Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, є бланкетною як різновид відсильної диспозиції, яка для розкриття змісту її відсилає до інструкцій, правил і технічних норм.

Водночас, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП уповноваженою особою, яка його склала, не розкрита об`єктивна сторона складу цього правопорушення, не вказано,у чому саме полягало невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Постанова судді згідно зі ст. 280 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Беручи до уваги те, що в діях військовослужбовця ОСОБА_1 не підтверджено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, за якою щодо нього складено адміністративний протокол про військове адміністративне правопорушення, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247 ч. 1 п. 1, 251, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУПАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-15 ч.2 КУпАП ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга до відповідного апеляційного суду подається через місцевий суд, що виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Галичанський О. І.