Провадження № 3/369/9571/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.12.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Гришко О. М., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №508976 від 10.11.2025, зазначено, що 10.11.2025 року о 12 год 50 хв в с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RENAULT» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Відмова зафіксована на нагрудний відеореєстратор поліцейського №859899 та №859852.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та повідомив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, наполягав, щоб працівники поліції направили його для проходження огляду в медичний заклад, але його позиція була проігнорована працівниками поліції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, до матеріалів справи було долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 508976 від 10.11.2025, направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.11.2025 та диск з відеозаписом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager», ОСОБА_1 пропонує проїхати в лікарню здати кров, проте вказана позиція ОСОБА_1 була проігнорована працівниками поліції. Через деякий час, працівники поліції повторно пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager», на що ОСОБА_1 відповідає: «А чому не кров?». Отримавши таку відповідь працівники поліції вчергове пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager», на що ОСОБА_1 повідомляє, що не довіряє приладу «Drager», проте і ця позиція ОСОБА_1 була проігнорована працівниками поліції, які продовжували наполягати на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння саме за допомогою газоаналізатору «Drager». В подальшому отримавши згоду ОСОБА_1 на проходження огляду за допомогою газоаналізатору «Drager», працівники поліції огляд не провели, а продовжили спілкування з ОСОБА_1 фактично спровокувавши останнього на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку вказаному доказу звертаю увагу на прецедентну практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої використання доказів, отриманих унаслідок підбурювання з боку поліції, не можна виправдати суспільним інтересом, оскільки в такому випадку обвинувачений із самого початку може бути позбавлений права на справедливий судовий розгляд справи; підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений; у випадку, коли підсудний заявляє про підбурювання його до вчинення злочину, національний суд повинен ретельно перевірити матеріали кримінальної справи, оскільки з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд справи в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі докази, отримані внаслідок підбурювання з боку поліції, мають визнаватися недопустимими (рішення у справах «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року, «Тексейра де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року).

За таких обставин, визнаю недопустимим доказом відеозапис долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпПА.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гришко О.М.