ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3298/25 Справа № 173/2426/25 Суддя у 1-й інстанції - Челюбєєв Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Позднякова Вячеслава Геннадійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, є особою з інвалідністю ІІІ групи, учасником бойових дій, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 23.08.2025 о 18:04 водій ОСОБА_1 в Кам`янському районі, м. Верхньодніпровськ, по вул. Ломоносова, керував транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, нечітке мовлення). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі, КЗ «Кам`янська міська лікарня № 9», відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови суду як незаконної та необґрунтованої, постановленої з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у порушення вимог ст. 256 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснили ОСОБА_1 його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, незважаючи на те, що у протоколі відмітка про таке мається.

Зазначає, що жодного прямого доказу, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 не відмовляється від того що він керував автомобілем, але вжив спиртні напої коли знаходився вдома. Мотивація суду, що ОСОБА_1 не встиг зачинити ворота домоволодіння не можуть бути доказом об`єктивної сторони правопорушення, оскільки не встановлений та не доведений проміжок часу з моменту прибуття ОСОБА_1 до домоволодіння до моменту прибуття працівників поліції.

Покази свідка, що ОСОБА_1 керував з явними ознаками сп`яніння спростовується станом здоров`я останнього, який пересувається за допомогою милиць, не впевнено стоїть на ногах та невпевнено пересувається, що неодноразово приводило його до падіння, оскільки апелянт є особою з інвалідністю.

Адвокат вказує, що у порушення вимог ст.251 КУпАП суд прийняв як доказ рапорт працівника поліції, що є неприпустимим.

Наданий суду відеозапис, не є прямим та беззаперечним доказом правопорушення в скоєнні якого визнано винним ОСОБА_1 .

На підставі наведеного захисник просить постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Поздняков В.Г. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. Однак апеляційний суд, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, вважає можливим провести апеляційний перегляд справи за відсутності сторони захисту.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та направлення на огляд на стан сп`яніння, рапорт працівника поліції, відеозапис з нагрудної камери працівників поліції.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №432130 від 23.08.2025, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 23.08.2025 о 18:04 водій ОСОБА_1 в м. Верхньодніпровську Кам`янського району, по вул. Ломоносова керував транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, нечітке мовлення). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі, КЗ «Кам`янська міська лікарня № 9», відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Подію зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції № 797504.

Свідок події: ОСОБА_2 .

У графі Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено на окремому аркуші.

Вказано, що тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце розгляду справи, про що у відповідній графі наявний власноручний підпис ОСОБА_1 .

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту Драгер 6810 не проводився у зв`язку з відмовою водія ОСОБА_1 . Акт підписаний працівником поліції, що його складав та водієм ОСОБА_1 (а.с.2).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 23.08.2025 о 19.00 годині водія ОСОБА_1 направлено на закладу охорони здоров`я КЗ «Камянська міськ лікарня № 9» у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, не чітке мовлення, почервоніння очей, тремтіння пальців рук (а.с.3).

З рапорту поліцейського СРПП ВП №3 убачається, що о 18.04 годині 23.08.2025 на планшетний пристрій надійшов виклик від громадянина ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення, а саме про те, що по вул. Ломоносова у м. Верхньодніпровську водій керував транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO, д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а також необережно їздив. Під час виїзду наряду СРПП на місце події було виявлено вищевказаний автомобіль та згідно показів свідка встановлено особу водія ОСОБА_1 . На законну вимогу працівників поліції пройти огляд на встановлення ступеня алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився під відеозапис. На місці події було складено адміністративний матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП, протокол серії ЕПР1 № 432150 (а.с.4).

Відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_1 , наданих працівникам поліції 23.08.2025, останній відмовився від надання пояснень згідно ст. 63 Конституції України (а.с.5).

За письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , 23.08.2025 о 18.00 годині він керував службовим транспортним засобом RENAULT MASTER, д.н.з. НОМЕР_4 у м.Верхньодніпровськ по вул. Сергія Яцковського та помітив транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія, який ймовірно був напідпитку та необережно керував автомобілем, а саме виїхав на бордюр з другої спроби та майже не зачепив стовб та поїхав по вул. Ломоносова. Коли водій здійснив зупинку транспортного засобу поблизу будинку № 10 по вул. Ломоносова, свідок повідомив викладену інформацію на лінію 102 (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься на одному DVD+R диску, долученому до матеріалів справи (задня обкладинка справи), на якому наявні два файли під назвами: «export-4wirn» та «export-m4zd8».

Так, на відеофайлі під назвою «export-4wirn» наявна інформація з нагрудної камери працівника поліції № 797504 від 23.08.2025 тривалістю 18:43:25-19:11:05.

Працівник поліції звертається до чоловіка, як потім буде встановлено свідка ОСОБА_2 : «Сьогодні 23.08.2025 приблизно 18.20 годині Ви робили заяву на лінію 102 про те, що особа керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Ви заявник, так?»

ОСОБА_2 : «Так».

Працівник поліції: «Представтесь будь ласка».

Свідок ОСОБА_2 назвав своє прізчище, імя, по батькові, дату народження місце роботи та проживання.

Далі на відеозапису зафіксовано, як сівдок ОСОБА_2 надає праціникам поліції пояснення, а працівник поліції фіксує їх у письмолвому вигляді.

ОСОБА_2 о 18:46:22 годині: «Я спускався вин по вул. С. Яцковського, на перехресті побачив, як водія з другої спроби заїхав на бордюр, до стовба. Це була ця особі, з якою ми зараз спілкуємось...Я прослідував за ним, щоб нічого не трапилось. Він зупинився по вул. Ломоносова біля будинку № 9. Він був за кермом!»

Працівник поліції до особи, як потім буде встановлено ОСОБА_1 : «За Ваш автомобіль вже декілька звернень надійшло на лінію 102».

На відео видно, що інший працівник поліції оформляє адміністративні матеріали, повідомляє ОСОБА_1 про те, що ними буде вилучено посвідчення воді та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

О 18:50:17 годині водій ОСОБА_1 : «Мені права не надо...»

В цей час свідок ОСОБА_2 ознайомився зі змістом своїх письмових пояснень, зафіксований поліцейським та підписав їх.

ОСОБА_1 свариться нецензурно.

Працівник поліції: «Пояснення про те, що керували транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та про те, що відмовились від проходження огляду, будете надавати?»

ОСОБА_1 о 19:00:11 годині: «Я нічого не буду казати. Підписати так, я підпишу».

Далі на відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 знайомиться з адміністративними матеріалами, підписує їх. Також ОСОБА_1 повідомлено час, дату та місце розгляду справи судом; вручено тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

На відеофайлі під назвою «export-m4zd8» наявна інформація з нагрудної камери працівника поліції № 797504 від 23.08.2025 тривалістю 18:22:02-18:28:29.

На відео видно, що працівник поліції звертається до ОСОБА_1 , який стоїть біля відкритих воріт подвір`я, у дворі стоїть автомобіль MITSUBISHI PAJERO, д.н.з НОМЕР_1 : «Добрий день. Шановний водій, представтесь будь ласка».

ОСОБА_1 : «Я не водій».

Працівкни поліції: «Сьогодні, 23.08.2025, о 18.20 годин на планшетний пристрій надійшов виклик на вул. Ломоносова, 10 про те, що військовий на військовому автомобілі д.н.з. НОМЕР_1 вчинив правопорушення. Це Ваш автомобіль?»

Працівник поліції зачитав ОСОБА_1 повідомлення, яке надійшло на службовий планшетний пристрій про те, що водій в стані алкогольного сп`яніння керує транспортним засобом необережно, зупинився біля вказаного будинку, п`яний випав з автомобіля; водій одягнений в зелену футболку із зображенням прапору жовто-блакитного кольору зліва; ззаду на автомобілі бампер надколотий; водій виїжджав на перехресті на бордюр.

Працівник поліції до ОСОБА_1 : «Ваш автомобіль був встановлений за орієнтуванням».

ОСОБА_1 о 18:23:33 годині: «Давай сто тридцяту катай...».

Працівник поліції: «Вживали сьогодні алкоголь?»

ОСОБА_1 : «Не...»

Працівник поліції: «Вам погано?»

ОСОБА_1 : «Да».

Працівник поліції: «Потребуєте медичної допомоги?»

ОСОБА_1 : « ОСОБА_4 не будемо...»

Працівник поліції: «Є свідок, який вказав на Вас, як на особу, що керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння».

ОСОБА_1 : «Покажіть мені цього свідка! Я вже потом випив...»

На відео видно, що ОСОБА_1 намагається зачинити ворота.

Працівник поліції о 18:25:10 годині: «Я пропоную Вам пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру Драгер або у медичному закладі. У Вас є обов`язок пройти такий огляд...»

ОСОБА_1 о 18:25:18 годині: «Мені не потрібно».

Працівник поліції: «Ви зобов`язані пройти огляд на вимогу поліцейського...»

ОСОБА_1 о 18:25:28 годині: «Я знаю і так, що я п`яний».

Працівник поліції О 18:26:04 годині: «Що Ви вживали? Ви будете проходити огляд?»

ОСОБА_1 о 18:26:11 годині: «Та п`яний я, що тут казать...»

Працівник поліції: «Що Ви вживали?»

ОСОБА_1 о 18:26:22 годині: «Бутилку коньяка».

Працівник поліції: «Куди Ви їхали?»

ОСОБА_1 о 18:26:28 годині: «Додому».

Працівник поліції: «Откуда?»

ОСОБА_1 о 18:26:32 годині: «Оттуда і додому».

Працівник поліції: «Шановний водій! Роз`яснюємо Вам, що відносно Вас будуть складені адміністративні матеріали...»

ОСОБА_1 о 18:27:00 годині, перебиваючи поліцейського: «Давай вже сто тридцяту катай...»

Працівник поліції вказав водію ОСОБА_1 про те, що зараз будуть складені адміністративні матеріали щодо нього; що відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» ведеться повна фіксація події; роз`яснили ОСОБА_1 його право щодо оскарження дій працівників поліції.

На переконання апеляційного суду досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 31 Закону України Про Національну поліцію, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено номери нагрудних камер працівників поліції, ці ж номери камер зазначені і на відеозаписі, долученому до матеріалів провадження.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння.

Фактичні обставини, зафіксовані на зазначених відеофайлах, зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що матеріалами справи не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на визначення стану сп`яніння. Крім того, як убачається з відеозапису, зазначені обставини підтвердив і сам водій ОСОБА_1 , повідомивши працівникам поліції о 18:26:28 та о 18:26:32 годині про те, що він їхав додому; що він дійсно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки впив пляшку коньяка (18:25:28, 18:26511, 18:26:22 годин), а також про те, що відмовляється від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки він і так знає, що він «п`яний» (18:25:28, 18:26:11 годин).

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 вжив спиртні напої вже коли перебував вдома не підтверджена належними та допустимими доказами та спростовується дослідженим судом відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 жодного разу не заявляв про те, що вживав спирті напої після того, як повернувся додому.

Не спростовують наведених висновків і апеляційні доводи сторони захисту про те, що не встановлений та не доведений проміжок часу з моменту прибуття ОСОБА_1 до домоволодіння до моменту прибуття працівників поліції. Так, за письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , 23.08.2025 о 18.00 годині він бачив, як водій ОСОБА_1 , який імовірно був напідпитку, необережно керував транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO, д.н.з НОМЕР_1 , з другої спроби виїхав на бордюр та майже зачепив стовб, а потім поїхав і здійснив зупинку на вул. Ломоносова, біля будинку № 10 (а.с.6). З рапорту працівника поліції убачається, що о 18.04 годині 23.08.2025 на планшетний пристрій надійшов виклик від громадянина ОСОБА_2 про те, що водій керував автомобілем MITSUBISHI PAJERO, д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.4). Відповідно до відеозапису з нагрудних камер поліцейських, 23.08.2025 вже о 18:22:02 годині вони прибули за місцем проживання водія ОСОБА_1 та почали з ним спілкування. Таким чином, з моменту повідомлення свідком ОСОБА_2 на лінію 102 о 08.04 годині 23.08.2025 про вчинене адміністративне правопорушення і до прибуття працівників поліції за викликом о 18.22 годині пройшло менше 20 хвилин. За поясненнями ОСОБА_1 він дійсно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, випив пляшку коньяка. При цьому про те, що він вжив алкоголь вже після прибуття додому і перед тим, як прибули поліцейські, ОСОБА_1 жодного разу не зазначав.

Доводи захисника про те, що покази свідка, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння спростовуються станом здоров`я останнього, який пересувається за допомогою милиць, не впевнено стоїть на ногах та пересувається, що неодноразово призводило до його падіння, - не заслуговують на увагу, оскільки покази свідка ОСОБА_2 стосувались саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом (невпевнене керування, виїхав на бордюр з другої спроби та майже зачепив стовб), а не пересування останнього на ногах.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Слід визнати неспроможними посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на те, що працівники патрульної поліції не роз`яснили особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його процесуальні права під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 432130 ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, про що у відповідний графі міститься власноручний підпис ОСОБА_1 . Жодних зауважень, клопотань, зокрема і щодо нероз`яснення йому процесуальних прав ОСОБА_1 не заявляла.

Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом, зокрема і подання апеляційної скарги та надання їй можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді.

Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що права, що перелічені в ст. 268 КУпАП, передбачають їх використання під час розгляд справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі, тощо. Однак ані сам ОСОБА_1 , ані його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

За таких обставин, відсутність даних про роз`яснення особі її прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, котрий за своєю природою та змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не спричиняє зміни прав чи обов`язків особи, не тягне за собою безумовне закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом, є необґрунтованим, оскільки рапорт є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій, наведені у рапорті дані повністю узгоджуються з іншими матеріалами провадження щодо послідовності дій працівників поліції при оформлені ними протоколу про адміністративне правопорушення. Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної захисника Позднякова В.Г. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Позднякова Вячеслава Геннадійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО