Справа № 182/7708/25
Провадження № 3/0182/2999/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2025 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Клименко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП за результатами запиту не отримано, за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Обставини, встановлені під час розгляду справи

ОСОБА_1 21.11.2025 о 19:00 год., знаходячись за місцем спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру у відношенні своєї співмешканки ОСОБА_2 , 1983 р.н., а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, кричав, вдарив ногою у живіт та голову, внаслідок чого завдав шкоду фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року (постанова суду від 21.07.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщений про місце та час розгляду справи, що підтверджується його підписом у запрошенні до суду на 04.12.2025 та підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду не з`явився без поважних причин. Таким чином особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, жодних клопотань чи заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування судового розгляду і уникнення відповідальності.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа не з`явилась до суду, тобто добросовісно не виконує процесуальні обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та обізнана про розгляд справи у суді, вважаю можливим розгляд справи у її відсутність за наявними матеріалами, які є достатніми для прийняття рішення.

Згідно письмових пояснень, ОСОБА_1 , факт конфлікту зі співмешканкою не заперечує.

Потерпіла ОСОБА_2 у суді підтвердила факт вчинення її співмешканцем ОСОБА_1 21.11.2025 стосовно неї домашнього насильства. До СМЕ вона не зверталася.

Оцінка доказів та висновки судді

Відповідно до п.п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи /п.п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»/.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру /п.п. 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»/.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП доведена наявними матеріалами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 450332 від 21.11.2025, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 ;

- електронним рапортом про подію, згідно якого до ІНФОРМАЦІЯ_2 , надійшло повідомлення про те, що 21.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , співмешканець вчиняє домашнє насильство, побив її. Заявниця: ОСОБА_2 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 21.11.2025 від ОСОБА_2 в якій вона вказує, що 21.11.2025 о 19:00 год. за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 , співмешканець ОСОБА_1 вчинив стосовно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він факт конфлікту зі співмешканкою не заперечує;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21.11.2025, у якій правоохоронцем визначено середній рівень небезпеки;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 21.11.2025, який винесено стосовно ОСОБА_1 ;

- копією постанови Нікопольського міськрайонного суду від 21.07.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 в суді.

Досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Дії правопорушника ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

При накладенні стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, вважаю, що стягнення повинно бути обране у вигляді штрафу оскільки накладене адміністративне стягнення в даному випадку буде достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно з положенням ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, 221, 283, 284, ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 (одна тис. двадцять) грн. на користь держави.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: І. В. Клименко