Справа № 133/455/25
Провадження № 33/801/1318/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Ходакової М. Г., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сімчука Ігоря Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 04 лютого 2025 року о 10 год 05 хв в с. Махнівка траса М-21 243 км, водій ОСОБА_1 керував т/з «Рено Кенго», н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КП «Козятинська ЦРЛ», висновок №53 позитивний (бензодіазепін). Велась безперервна відеофіксація на портативний відеореєстратор, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дії посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник Максименка О. О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом було залишено поза увагою, що направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння виписане поліцейським о 10 год 40 хв 04 лютого 2025 року, а висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №53 від 04 лютого 2025 року складений о 10 год 35 хв, тобто, за 5 хвилин до оформлення направлення.

Доставлення водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та сам огляд проводилися без належного оформлення, а саме без направлення. ОСОБА_1 направлення не вручалося взагалі.

В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 лютого 2025 року, виписаному поліцейським о 10 год 40 хв для проходження огляду ОСОБА_1 зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені поліцейським звужені зіниці очей, неприродня блідість обличчя, сповільненість рухів. Натомість у Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 лютого 2025 року заповненому о 10 год 35 хв лікарем-наркологом ОСОБА_2 не зазначена жодна з ознак наркотичного сп`яніння. Висновок про стан наркотичного сп`яніння складений на підставі швидкого тесту.

Всупереч вимогам п.п.7, 8, 9, 15 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 та п.10 Порядку, під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 , лабораторне дослідження відібраного у нього зразка біологічного матеріалу - сечі, за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України не проводилось, а по суті відбулось лише використання швидкого комбінованого тесту на 12 видів наркотиків, який не є лабораторним дослідженням, дозволеним МОЗ. Крім того, такий не підтверджений ні сертифікатом відповідності, ні свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, як цього вимагає п.9 розділу III Інструкції №1452/735, ні декларацією відповідності його виробника. Згідно Інструкції по застосуванню швидкого тесту на наркотики - комбінований тест на наркотичні речовини (тест-касета) забезпечує лише якісний, попередній аналітичний результат. Для отримання заключного результату необхідно проводити лабораторні дослідження. Зразки, які показали позитивний результат, повинні бути підтверджені більш специфічним методом, наприклад, газовою хроматографією, масспектометрією. Таким чином, проведений тест не відповідає критеріям відповідності, визначеним у п.10 Порядку та у п.9 розділу ІІІ Інструкції №1452/735, а отже і вимогам ч.6 ст.266 КУпАП.

Забір біологічного середовища у ОСОБА_1 проведений лише в одну ємність, вміст якої протестований на наркотики медичним працівником Комунального підприємства Козятинська центральна районна лікарня Козятинської міської ради за допомогою названого швидкого тесту. Більше того, така ємність в подальшому не була опломбована.

В порушення вимог пунктів 12, 13 Інструкції №1452/735 у ОСОБА_1 не відбиралися для дослідження біологічного середовища кров, слина чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, тобто ОСОБА_1 не було надано можливості здати інший вид біологічного середовища для аналізу, що прямо передбачено пп. 12, 13 Інструкції, лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом процедури, лабораторні дослідження біологічного середовища на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, яке є обов`язковим, не проводилось, а тому такий огляд вважається недійсним.

Згідно вимог Інструкції результат тесту на наркотики слід інтерпретувати через 5 -7 хвилин (копія додається). Згідно відео запису 04 лютого 2025 року Максименко (Кубій) ЕПР1 238138 тест розпочали о 10:37:17 год., а о 10:41:02 год., тобто, через 3 хвилини 45 секунд, медичний працівник підтвердив позитивний результат тесту, що є грубим порушенням і підставою для визнання результатів тесту недійсними.

Відповідно до п. 7, 8, 15 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за результатами огляду лікарем складено висновок № б/н від 04 лютого 2025 року, згідно якого у ОСОБА_1 у зразку сечі виявлено позитивний результат на BZO (бензодіазепін). Оскільки в матеріалах справи відсутня копія акту медичного огляду з описом результатів огляду та лабораторних досліджень, на підставі якого видався вказаний висновок, тому з наданого висновку не можливо однозначно зрозуміти, чи перебував ОСОБА_1 у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В зв`язку з чим представником Максименка О. О. було подано клопотання про витребування доказів акта огляду на стан сп`яніння від 04 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_1 . Судом було відмолено в задоволенні вказаного клопотання, що є порушенням права на справедливий судовий розгляд закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Сімчук І. А. апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній підстави.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із аналізу вказаних норм слідує, що підставою для проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у такому стані на основі виявлених ознак сп`яніння.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому згідно із вимогами пункту 11 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу від 04 лютого 2025 року серії ЕПР1 № 238138, 04 лютого 2025 року о 10 год 05 хв в с. Махнівка траса М-21 243 км, водій ОСОБА_1 керував т/з «Рено Кенго», н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КП «Козятинська ЦРЛ», висновок №53 позитивний (бензодіазепін). Велась безперервна відеофіксація на портативний відеореєстратор, чим порушив п.2.9.а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП (а. с. 3).

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що 04 лютого 2025 року ОСОБА_1 був направлений на огляд до КП «Козятинська ЦПЛ» (а. с. 4).

Відповідно до висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «Козятинська ЦПЛ» від 04 лютого 2025 року ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння: BZO (бензодіазепін) (а. с. 6).

До матеріалів справи також долучено відеозаписи із нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано як працівники поліції за порушення ПДР зупиняють автомобіль «Рено Кенго», н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Просять пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, складають постанову за порушення ПДР. Після цього проводять огляд автомобіля.

О 10 год 08 хв поліцейський запитує чи не вживав ОСОБА_1 наркотичні речовини, пропонує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 погоджується.

О 10 год 32 хв поліцейські доставляють ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я, де він проходить огляд. ОСОБА_1 повідомляє лікарю, що вживає «Гідазепам». Результат о 10 год 41 хв позитивний на бензодіазепін. ОСОБА_1 повідомляє, що він не знав, що керування транспортним засобом при прийомі «Гідазепаму» заборонено.

Працівники поліції доставляють ОСОБА_1 на місце зупинки, де складають адміністративні матеріали.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Так, твердження захисника про те, що направлення на огляд не видавалося ОСОБА_1 суд до уваги не бере, оскільки вручення його особі, яка підлягає огляду не передбачено чинними нормативно-правовими актами.

Твердження захисника, що направлення на огляд було складене після його проведення є необґрунтованим, оскільки із відеозапису вбачається, що направлення було складене поліцейською на місці зупинки о 10 год 13 хв (засіб № 476737).

Доводи апеляційної скарги про те, що в медичному закладі не було проведено лабораторного дослідження біоматеріалів ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє.

Так, відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Чинним законодавством не визначено перелік спеціальних технічних засобів, медичної техніки та медичних виробів для діагностики «in vitro», які використовуються при проведенні лабораторних досліджень на виявлення етанолу та визначення наркотичного засобу або лікарської речовини у біологічному середовищі обстежуваної особи.

Тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини та надає якісний показник.

Швидкий тест на виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є імунохроматографічним дослідженням для швидкого візуального встановлення наркотичних речовин та/або їх метаболітів у сечі людини.

Положеннями чинного законодавства не вимагається встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

При цьому, слід зазначити, що швидкі тести класифікуються як медичні вироби для діагностики in vitro (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 02.10.2013 року), дозволені МОЗ і є сертифікованими. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які не відображаються на паперових носіях.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до інструкції до «Гідозепаму», про вживання якого ОСОБА_1 повідомляв під час огляду, вказаний препарат є психолептичним засобом з групи похідних бензодіазепіну; під час його застосування слід утримуватися від діяльності, що потребує підвищеної уваги та швидкої реакції.

Решта доводів скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ними, спрямовані виключно на уникнення відповідальності та не спростовують факту керування ОСОБА_1 04 лютого 2025 року транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 26 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 04 лютого 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведено повністю та поза розумним сумнівом, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності. Твердження скаржника про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не пропущені.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Сімчука Ігоря Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук