П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі представника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , адвоката Мартинова Г.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії №462977 від 23.09.2025 вбачається, що 23.09.2025 18:15:00 м.Чоп, вул. Йосипа Бокшая (Туряниці) 7 водій гр. ОСОБА_1 здійснюючи рух на тз марки БМВ д.н.з. НОМЕР_1 здійснюючи паркування не дотримався бічного інтервалу та не врахував дорожню обстановку, що трапилась в наслідок чого здійсни в наїзд на тз марки Шкода д.н.з НОМЕР_2 яка була припаркована поруч на парковці в наслідок чого авто отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками чим порушив п. 12.1.ПДР - Водій Т3 не врахув.безпеч, швид.руху ,особл. вантажу,стан ТЗ; П.13.1 водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану т/з повинен дотримуватися безп. дистанції. Відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення матеріалів справи органу поліції для належного оформлення. Зазначає, що доказів керування ним тз матеріали справи не містять, з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 462977 від 23.09.2025 він не погодився, вказав, що надасть пояснення в суді. Наявна в матеріалах справи схема ДТП не є належним доказом у справі, оскільки складена відносно ДТП, яке сталося 23.09.2025 о 18 год. 55 хв., тобто через 40 хвилин після подій, описаних в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 462977.

Свідки скоєння ДТП відсутні, як відсутні в матеріалах справи відеозаписи події.

З матеріалів справи (відеозапису портативного відеореєстратора поліцейського) вбачається, що фактично не пізніше 18 год. 54 хв. він був затриманий працівниками поліції та доставлений на їхньому службовому транспортному засобі за адресою м. Чоп, вул. Бокшая, 7.

Зазначає, що оскільки його пояснення, зафіксовані в наявних в матеріалах справи відеозаписах, надані як затриманою особою і йому при цьому не роз`яснено уповноваженими посадовими особами поліції права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема право на відмову давати показання або пояснення щодо себе та користуватися правовою допомогою, такі пояснення одержані незаконним шляхом з істотним порушенням прав людини, гарантованих Конституцією України.

Протокол про адміністративне затримання, що міг би спростувати вказані доводи, в матеріалах справи відсутній.

ОСОБА_1 , вважає, що наслідок неналежного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення його прав, гарантованих ч. 1, п. а, b ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на захист та справедливий судовий розгляд). ОСОБА_1 просить: повернути матеріали справи органу поліції для належного оформлення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Адвокат Мартинов Г.К. у судовому засіданні підтримав подані ОСОБА_1 клопотання. Просив справи направити на дооформлення. Поряд з цим не заперечив проти того, що відеозаписи наявні в матеріалах справи за ст. 130 КУпАП, які перебувають в провадженні суду, ним було оглянуто, та пояснення стосуються саме таких відеозаписів.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

П.13.1 ПДР України, передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

П.12.1 ПДР України, передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вказаних вимог ОСОБА_1 не дотримався, що призвело до ДТП.

Слід констатувати, що ОСОБА_1 у судове засідання для надання особистих пояснень не з`явився, письмових заперечень на адресу суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Факт керування транспортним засобом підтверджується матеріалами справи.

Так, згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вона стояла на балконі, та бачила як автомобіль БМВ чорного кольору НОМЕР_1 під час паркування допустив зіткнення із її автомобілем шкода НОМЕР_3 .

Також на підтвердження наявності пошкоджень на вказаних транспортних засобах, матеріали справи містять світлини та пошкодження відображено у схемі ДТП.

Згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису на яке вказує сторона захисту, до протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, із нагрудної камери поліцейського, які знаходяться в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_1 , дійсно виходить із службового автомобілю поліції. У жінки (потерпілої) поліцейський запитує «це він?» на що вона відповідає ствердно. У ОСОБА_1 запитують як він заїжджав, на що він відповідає що «заїхав». Поліцейський вказує, що він пошкодив чужий автомобіль, ОСОБА_1 не заперечує, натомість відповідає «добре..добре». При цьому, підтверджує що саме він є власником автомобіля та надає документи на машину. В свою чергу потерпіла також надає документи щодо належного їй транспортного засобу. Окрім того згідно відеозапису він не заперечує що керував належним йому автомобілем.

Поряд з цим матеріали справи не містять доказів того, що він був затриманий.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КУпАП, адміністративне затримання є одним із заходів забезпечення провадження в справах про адміністративне правопорушення. Тобто метою застосування такого виду заходу є саме припинення адміністративного правопорушення, встановлення особи та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, окрім твердження ОСОБА_1 про його нібито затримання, жодних доказів матеріали справи не містять, зокрема протоколу про адміністративне затримання.

ОСОБА_1 , підписав протокол про адміністративне правопорушення складеного відносно нього за ст.. 124 КУпАП, схему ДТП. Жодних зауважень такі не містять.

Вказані обставини спростовують доводи захисника наведені в судовому засідання та в письмових клопотаннях самого ОСОБА_1 . Заперечення ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні, суд розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вищевикладених обставин, повністю стверджена зібраними та дослідженими у справі письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення та доданою до нього схемою ДТП; письмовими поясненнями потерпілої.

Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

За наведених вище обставин, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення, в межах санкції ст.. 124 КУпАП, у вигляді штрафу.

Відповідно, до ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України та ст.. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією військова частина НОМЕР_4 з 24.06.2025.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає: 850 (вісімсот п`ядесят) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош