справа № 619/5781/25
провадження № 3/619/2233/25
ПОСТАНОВА

іменем України

15 грудня 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Риков М.І., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

15 вересня 2025 року о 21:00 водій ОСОБА_1 в м. Дергачі по вул. Гната Хоткевича, буд. 28, Харківського району Харківської області, повторно протягом року керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, та в установленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамеру № /295, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 10.03.2025 (справа № 619/1028/25, провадження № 3/619/491/25) ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідальність за вказане порушення, передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того,15 вересня 2025 року о 21:00 водій ОСОБА_1 в м. Дергачі по вул. Гната Хоткевича, буд. 28, Харківського району Харківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, раніше 10 березня 2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП (постанова Дергачівського районного суду Харківської області від 10.03.2025, справа № 619/1028/25, провадження № 3/619/491/25), чим повторно протягом року вчинив дане правопорушення, порушивши вимоги п. 2.1. а Правил дорожнього руху.

У судове засідання, призначене на 09.10.2025 на 16:30 ОСОБА_1 не з`явився. На електронну пошту суду ОСОБА_1 09.10.2025 року надіслав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з проходженням служби. Також було надіслано пояснення в якому ОСОБА_1 зазначив, що був на позиції в с. Липці, їхав додому привезти речі, на протязі двох діб вживав енергетичні напої, щоб не заснути. Був зупинений поліцією в м. Дергачі, провул. Поштовий, у яких була підозра, що він вживав спиртні напої. Від проходження огляду відмовився, щоб швидше повернутись на місце дислокації, не було часу. Свою провину не визнає, вважає, що немає підстав.

Заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про відкладення розгляду справи була задоволена, судове засідання відкладено на 20.10.2025 на 15:15. ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за допомогою направлення SMS-повідомлення на номер телефона, який зазначений в матеріалах справи, повідомлення доставлені у додаток «Viber».

У зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розгляд даної справи неодноразово було відкладено на 18.11.2025, 05.12.2025, 15.12.2025 про час та місце судового розгляду ОСОБА_1 заздалегідь повідомлявся належним чином за допомогою направлення SMS-повідомлення на номер телефона, який зазначений в матеріалах справи, повідомлення доставлені у додаток «Viber», що повністю відповідає Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року № 28.

Крім того, інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду, а відтак останній мав завчасно цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, ст. 126 КУпАП не є обов`язковою та судом вичерпані заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, суд вважає можливим проводити судовий розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.08.2023 по справі № 208/712/19 (провадження № 13-47зво22).

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 62 Конституції України, яка гарантує дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння визначається статтею 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (п. 3 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395).

Пунктом 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, передбачає два способи такого огляду: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом ІІ вказаної Інструкції регламентовано порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Так, цим розділом передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в відповідному додатку до цієї Інструкції.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується матеріалами справи:

- відомостями, викладеними в протоколах про адміністративне правопорушеннясерії ЕПР 1 № 455063 від 15.09.2025, серії ЕПР 1 № 455084 від 15.09.2025 в яких зафіксовано факт порушення пунктів 2.5 та 2.1 а Правил дорожнього руху, та які відповідають вимогам статті 256 КУпАП, містять виклад суті вчинених правопорушень та є джерелом доказової інформації про подію правопорушень та особу, яка їх вчинила, а отже, є належними та допустимими доказами у справі. Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що їх складали в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися;

- відеозаписом з технічного засобу відеозапису - нагрудної камери працівника поліції № /295. Дослідивши наявну в матеріалах справи інформацію, що міститься на DVD-диску, а саме: відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, з якого чітко вбачається відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та прослідувати до медичного закладу (файл VIP 01 F.МР4, 02:25).

Після чого працівником поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.Також з даного відео файлу (04:19) ОСОБА_1 на питання працівника поліції повідомляє, що водійські права у нього забрали за правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. Протоколи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи;

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення із якої вбачається, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності протягом року за ч. 5 ст. 126 та ч.2 ст.130 КУпАП відповідно до інформаційно-аналітичної бази «ІПНП»;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду;

- направленням ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу КНП ХОР «ОНД», за адресою: м. Харків, вул. Ахієзарів, буд. 18 А з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 15.09.2025, у якому також зафіксовано відмову останнього від проходження огляду;

- довідкою «ІПНП» із якої вбачається, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», пошук «ГСЦ Посвідчення водія», значиться в базі даних водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статус «зданий на збереження»;

- довідкою із якої вбачається, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», пошук «ГСЦ АМТ» транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_2 на причетність власності не значиться. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що транспортний засіб належить ОСОБА_2 .

В протоколах про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не висловив будь-яких зауважень щодо їх змісту, зокрема: не висловив заперечень відносно того, що він керував транспортним засобом, не знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, бажав проходити огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не маючи права керування транспортними засобами.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Проаналізувавши вищевказані документи, відеофайли, суддя доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Сукупність вищенаведених доказів повністю підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення і є безсумнівними доказами порушення ним пп. 2.5, 2.1 а Правил дорожнього руху.

10 березня 2025 року ОСОБА_1 вже був притягнутий Дергачівським районним судом Харківської області доадміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 619/1028/25, провадження № 3/619/491/25).

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно протягом року.

Крім того, частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 35 КУпАП, повторним визнається вчинене особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, відповідно до ст. 35 КУпАП, у діяхОСОБА_1 наявна кваліфікуюча ознака повторності, а відтак склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Як передбачено ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, за більш серйозне правопорушення, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він власником транспортного засобу не являється, і таке стягнення буде необхідним та достатнім для попередження нових правопорушень.

Накладаючи адміністративне стягнення в межах ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд врахував, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 рухався на автомобілі марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , що підтверджено довідкою інспектора САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Новицького Я., тобто транспортний засіб не належить особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому транспортний засіб не є безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись статтями 27, 3336, 40-1, статтями 126, 130, 221, 268, 282, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення:

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

В силу ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення дорожнього руху, у розмірі 40 800,00 грн: по матеріалам про адміністративні правопорушення: р/р UA0020001, КОД ЕДРПОУ 37874947, отримувач ГУК Харківська область/Харківобл/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 21081100, справа № 619/5781/25, провадження № 3/619/2233/25.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору у розмірі 605,60 грн: отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» Дергачівський районний суд Харківської області, справа № 619/5781/25, провадження № 3/619/2233/25.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя М. І. Риков