ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5254/24 Номер провадження 33/814/82/25Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участю адвоката Тарасенка М.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві об`єднану справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рака А.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського (Октябрського) районного суду м.Полтави від 07 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

- за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Згідно з постановою судді, 10 травня 2024 року, близько 21 год. 24 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW X5», н.з. НОМЕР_1 , рухався в м.Полтаві по вул. Патріарха Мстислава та на нерегульованому перехресті з вул. Південна, в порушення п.8.4.б, п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав переваги в русі транспортному засобу «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, 10 травня 2024 року, близько 21 год. 24 хв. в м.Полтаві по вул. Південна, 5 (перехрестя вулиць Південна та Патріарха Мстислава), водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW X5», н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» у лікаря нарколога, висновок № 198, результат позитивний.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Рак А.С. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а відеозапис поданий працівниками поліції розпочато вже після дорожньо-транспортної пригоди.

Вказує, що показання потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 є суперечливими, не відповідають дійсності, які не були безпосередньо досліджені у суді. Пояснення написані ідентично та під диктовку працівника поліції. Потерпілому на місці дорожньо-транспортної пригоди важливо було досягти складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та в подальшому отримати компенсацію збитків зі страхової компанії. Пояснення ОСОБА_3 не містить підпису працівника поліції, який відбирав таке пояснення.

ОСОБА_2 зазначив водієм транспортного засобу BMW Х5 НОМЕР_3 саме ОСОБА_4 у своєму повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду та заяві про страхове відшкодування №235 від 13.05.2024, тобто через три дні після пригоди.

Зауважує, що клопотання про допит свідків судом задоволені, натомість заходів для виклику свідків, направлення повісток судом не вжито, повістки для допиту свідків серед яких і потерпілий надані адвокату 02.08.2024.

Суд необґрунтовано відмовив у клопотанні про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 вважаючи, що в зазначених діях є ознаки затягування строків розгляду справи. Наведене, на переконання сторони захисту, має ознаки порушення принципу неупередженості, що викликає сумніви стосовно повноти та об`єктивності розгляду справи.

Судом першої інстанції порушено права потерпілого, не викликано його в судове засідання.

Інспектором поліції не роз`яснено ОСОБА_1 права передбачені ст. 268 КУПАП та не роз`яснено статті 55, 56, 59 Конституції України (вимоги інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції), внаслідок чого ОСОБА_1 не мав можливості скористатися правом на захист.

Потерпілий ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, у судове засідання апеляційного суду не з`явився, заяв, клопотань про відкладення не надсилав, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити за відсутності учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши адвоката Тарасенка М.В., особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в підтримку доводів апеляційної скарги, приходжу наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, за вказаних у постанові обставин, є обґрунтованими, оскільки підтверджуються сукупністю доказів у даній справі.

Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП кваліфіковано правильно.

Твердження про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними з огляду на наступне.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №629585 від 10.05.2024; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №198 від 10.05.2024 року, де вказано до ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 ; відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 вказував про те, що 10.05.2024 він не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля перебувала саме його дружина - ОСОБА_5 .

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керувала його дружина ОСОБА_5 є безпідставними та спростовується матеріалами справи.

Як убачається з матеріалів справи, по прибуттю на місце дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції проведено збір інформації та встановлено особу, яке перебувала за кермом транспортного засобу «BMW X5», н.з. НОМЕР_1 ., яким виявився ОСОБА_1 .

Причетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.05.2024 та факт керування транспортним засобом підтверджується й показаннями потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 , який був пасажиром автомобіля «Skoda Octavia». Дані письмові показання є сталими, узгоджуються між собою та не викликають жодних сумнівів у їх об`єктивності. Причин та підстав недовіряти таким показанням апеляційному суду не надано.

Та обставина, що наявні в адміністративних матеріалах пояснення свідка ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_2 є ідентичними, суд розцінює критично, оскільки такі обставини жодним чином не впливають на правильність змісту таких пояснень. Вказані пояснення були виконані ними власноручно, про що мається відповідний запис та наявний підпис вказаних свідків.

При цьому, перебування у транспортному засобі BMW X5», н.з. НОМЕР_1 інших сторонніх осіб заперечується письмовими показаннями потерпілого ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Такі показання вказаних осіб узгоджуються з даними відеозапису з бодікамер працівників поліції, які по прибуттю на місце пригоди виявили лише осіб чоловічої статі. За даними відеозапису, ОСОБА_5 прибула на місце пригоди лише о 22:05 без жодних документів за якими, за поясненнями сторони захисту, вона нібито їздила додому. При цьому, вказані документи ОСОБА_1 самостійно та безперешкодно до приїзду дружини дістав з транспортного засобу, надавши працівникам поліції.

Апеляційний суд вважає письмові пояснення та показання свідка ОСОБА_5 , надані у суді першої інстанції, не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовуються іншими доказами по справі, яким суд першої інстанції дав належну оцінку і крім того, свідок є зацікавленою особою, оскільки є дружиною особи яка притягується до адміністративної відповідальності

Відтак, твердження апелянта про перебування за кермом саме ОСОБА_5 за кермом автомобіля сприймаються як такі, що спрямовані на формування у суду хибних висновків, з метою уникнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінюючи вищеописаний перебіг події, що мала місце 10.05.2024, висновок суду про перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля розумних сумнівів не викликає.

Апеляційний суд зауважує, що допитати свідків з приводу обставин правопорушення на стадії апеляційного розгляду не вдалось можливим, оскільки стороною захисту у судове засідання не забезпечено явку заявлених у клопотанні свідків.

При цьому, судом апеляційної інстанції приймались відповідні заходи щодо неодноразового виклику свідків у справі за клопотанням сторони захисту, однак вищевказані свідки з невідомих суду причин не з`являються до суду, судовий розгляд неодноразово відкладався по причині неявки свідків у судове засідання.

З врахуванням викладеного апеляційний суд вичерпав всі можливі засоби для виклику свідків, неявка свідків не перешкоджає встановленню обставин справи, підтвердження чи спростування відомостей, які зазначені в протоколі, тому апеляційний суд вважає, за можливим розглядати справу в межах тих письмових матеріалів, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не роз`яснені працівниками поліції права, передбачені ст. 268 КУПАП та не роз`яснено статті 55, 56, 59 Конституції України, внаслідок чого він позбавлений можливості скористатися правом на захист, апеляційний суд оціню критично.

Діючим законодавством передбачено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП). Також, особа має право користуватися правами передбаченими Конституцією України та іншими Законами.

Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_1 щодо не роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУПАП та ст. ст. 55, 56, 59 Конституції України.

Крім того, можливість реалізувати всі вказані права була надана ОСОБА_1 та його захиснику в суді першої інстанції.

За таких обставин, нероз`яснення працівниками поліції всіх прав на місці складання протоколу не вказує, що провадження у справі відбулося з порушеннями, які є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає порушення права ОСОБА_1 на захист.

Щодо твердження про необ`єктивність розгляду справи судом першої інстанції у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання через хворобу ОСОБА_1 , то суд апеляційної інстанції, ознайомившись із матеріалами справи, дійшов висновку про їх хибність, оскільки розгляд справи в суді першої інстанції тривав майже три місяці, ОСОБА_1 та його захисником неодноразово заявлялися клопотання про відкладення розгляду справи з різних підстав, враховуючи, що розгляд справи відбувся за участі сторони захисту, а в наданій довідці щодо тимчасової непрацездатності відсутні відомості про особу, котрій надана така довідка, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що дані дії затягують строки розгляду справи, що свідчить про зловживання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, своїми процесуальними правами.

Далі, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та неповноту з`ясування обставин справи, оскільки висновки суду першої інстанції підтверджуються сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказами, яким суддя відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку.

Статтею 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №629695 від 10.05.2024; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди; поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 про розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортною пригодою, локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №629695 від 10.05.2024 підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, складеної за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, напрямок руху транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, наявність дорожніх знаків, у тому числі напрямок головної дороги та інше), місце зіткнення транспортних засобів, таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на місці події та не містить зауважень водіїв щодо правильності викладених в схемі даних.

Із наявної схеми місця події та характеру механічних пошкоджень автомобілів чітко вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення п.п. 8.4 б, 16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулося зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Як вбачається зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення відбулось на смузі руху автомобіля «Skoda Octavia». Пошкодження на транспортних засобах локалізовані таким чином: у «Skoda Octavia» пошкоджено передні та задні ліві двері, ліве заднє крило, ліве заднє колесо, задній бампер з лівої сторони; у автомобіля «BMW X5», н.з. НОМЕР_1 пошкоджено передній бампер з лівої сторони, переднє ліве колесо, передній лівий покажчик поворотів, ліве переднє крило.

З наявних в матеріалах справи пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що 10.05.2024 рухаючись на транспортному засобі «Skoda Octavia» по вул. Південій зі сторони проспекту Вавілова, доїжджаючи до перехрестя П.Мстислава помітив транспортний засіб «BMW X5», який спускався з вул. П.Мстислава та виїхав на зустрічну смугу руху, здійснивши зіткнення.

Наданий стороною захисту висновок експерта №32 від 27.10.2025 апеляційний суд не бере до уваги, виходячи з наступного.

Висновок експерта №32 за результатами проведення транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження за зверненням адвоката Тарасенка М.В. наданого у судовому засіданні, жодним чином не впливає на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В своєму висновку експерт зазначив, що зіткнення транспортних засобів відбулось на проїзній частині вул. Південної на смузі для руху автомобіля «BMW X5», н.з. НОМЕР_1 , тобто поза межами перехрестя вул. Південної з вул. Патріарха Мстислава на значній відстані до початку вказаного перехрестя.

Окрім того, експерт вказав, що водій ОСОБА_2 мав діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, якими передбачено, що перед початком руху, перестроюванням або будь-якою зміною напрямку руху водій обов`язково переконався у безпечності своїх дій, щоб не створити перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

При цьому зазначив, що з технічної точки зору дії водія ОСОБА_2 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди в частині невідповідності п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху.

В той же час, висновок про те, що дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху та його виїзд на смугу руху зустрічного транспорту суперечить встановленим обставинам справи, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що до моменту здійснення водієм ОСОБА_1 маневру виїзду на перехрестя з другорядної дороги, ОСОБА_2 вже рухався по головній дорозі і не змінював напрямку руху до того моменту, коли ОСОБА_7 не надав переваги в русі, допустивши зіткнення.

Також висновок експертизи №32 суперечить встановленим даним щодо місця зіткнення транспортних засобів, яке зафіксоване схемою дорожньо-транспортної пригоди, поясненням водія ОСОБА_2 , та не узгоджується з дорожньою обстановкою.

Таким чином, висновок експерта не узгоджується з обставинами події, не відповідає вимогам ст.251 КУпАП, є суперечливим та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин є доведеним той факт, що водій ОСОБА_1 в порушення вимог п.п. 8.4 б, п.16.11 Правил дорожнього руху, здійснюючи виїзд з другорядної дороги на перехрестя нерівнозначних доріг, не надав дороги транспортним засобам, що наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, що і потягло за собою зіткнення автомобілів, що стало причиною настання дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, саме ОСОБА_7 , порушивши правила дорожнього руху, створив умови для такої пригоди, та саме його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням наслідків, а тому його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є повністю доведеною.

Тому посилання щодо недоведеності вини ОСОБА_1 є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції та закриття провадження у частині відсутності у діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП у справі немає.

Враховуючи викладене, приходжу висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Рака А.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського (Октябрського) районного суду м.Полтави від 07 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко