Справа № 674/1490/25
Провадження № 3-зв/674/12/25
ПОСТАНОВА

іменем України

22 грудня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області

в складі: судді Посунько Г.А.

секретаря судового засідання Сисак К.М.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області заяву захисника Косюка Романа Миколайовича про відвід судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Сосни Олексія Миколайовича в справі № 674/1490/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

В провадженні Дунаєвецького районного суду Хмельницької області знаходиться справа № 674/1490/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Головуючим суддею у справі є суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Сосна О.М.

17 грудня 2025 року захисник Косюк Р.М. заявив відвід судді Сосні О.М. На думку захисника, суддя Сосна О.М. проявляє особисту зацікавленість в результатах розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки під час розгляду справи суддя відмовив у задоволенні клопотань захисника про витребування доказів та про допит свідка.

В судове засідання суддя Сосна О.М., захисник Косюк Р.М. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином - причин своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подавали. Суд вважає можливим розглянути заяву про відвід судді за відсутності судді, захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, перевіривши викладені у заяві підстави для відводу судді,

приходить до наступного висновку.

В провадженні Дунаєвецького районного суду Хмельницької області знаходиться справа № 674/1490/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Головуючим суддею у справі є суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Сосна О.М.

Згідно ч.1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно ч.7 ст.56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний, зокрема, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, які передбачають можливість учасників судового розгляду заявити відвід судді та порядок розгляду заяв про відвід, тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

Конституційний Суд України у пункті 3.6 рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У пункті 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (зокрема, пункт 53 рішення у справі "OZTURKv.GERMANY" від 21 лютого 1984 року) справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 Європейської конвенції з прав людини належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення.

Відтак, на цю категорію справ поширюються гарантії статті 6 Європейської конвенції з прав людини.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання, ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Перелік обставин, що виключають участь судді у розгляді справи, визначений ст.75 КПК України та є вичерпним.

Так, згідно ч.1 ст.75 КПК України с лідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.75 КПК України у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 76 КПК України (недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні).

Згідно ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Із заяви захисника Косюка Р.М. вбачається, що підставою для відводу судді Сосни О.М. є незгода захисника з процесуальними діями судді під час розгляду справи № 674/1490/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Будь-яких інших доводів на підтвердження об`єктивно існуючих обставин, які б викликали сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, захисник не зазначив.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відвід судді Сосни О.М. є необґрунтованим, оскільки відсутні обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя Сосна О.М. ні прямо, ні опосередковано не заінтересований в результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про відвід судді ґрунтуються виключно на суб`єктивних переконаннях захисника та не містять правових підстав для відводу.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява захисника Косюка Р.І. про відвід судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Сосни О.М. в справі № 674/1490/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - задоволенню не підлягає, через необґрунтованість.

Керуючись ст.ст.2, 7, 294 КУпАП, ст.ст.75, 81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви захисника Косюка Романа Миколайовича про відвід судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Сосни Олексія Миколайовича в справі № 674/1490/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Посунько Г.А.