ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/120/25
провадження № 3/691/106/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Городище

В складі:

головуючого судді Савенко О.М.

з участю секретаря судового засідання Шмунь Н.В.

учасники процесу:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисник Мар`яш Л.В.

(участь в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області м.Корсунь-Шевченківський вул. Я.Мудрого №36 Черкаської областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , працюючий, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

встановив :

ОСОБА_1 , 22 січня 2025 року близько 08 години 30 хвилин в м.Городище по вул.Індустріальна №6 Черкаської області, керував автомобілем «MERSEDES BENS 2500» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього Руху. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, відмовився під запис на технічний засіб №1424.

ОСОБА_1 взяв участь в судовому засіданні та пояснив, що вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, алкогольні напої не вживав 22 січня 2025 року, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився через вживання таблеток від тиску, які на його думку могли вплинути за своїм хімічним складом на результат тестування.

Захисник Мар`яш Л.В. просила визнати докази зібрані працівниками патрульної поліції на місці події, такими, що не допустимі, не належні, зібрані з недотриманням процесуального порядку і закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Представник Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, будучи повідомленим про розгляд справи до суду не прибув.

До участі в судовому засіданні викликалися поліцейські Шерехора В.О. та ОСОБА_2 , судові повістки вручені, причини неявки не повідомлені, участі в судовому розгляді не взяли.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно вимог ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Крім того, ст. 53 вказаного Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно ст.130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно до п.8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід враховувати, що при відповідальності за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Як вбачається із письмових доказів у матеріалах справи про адміністративне правопорушення №691/120/25, винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР 1 №227157 від 22 січня 2025 року, згідно якого відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, будучи особою яка керує транспортним засобом і має ознаки стану поведінки зафіксовані поліцейським у виді: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.2), доданим до протоколу про адміністративне правопорушення поясненням ОСОБА_1 , за змістом якого 22 січня 2025 року відмовився дати пояснення у справі (а.с.5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 січня 2025 року (а.с.3), посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучено, інформація щодо його наявності у матеріалах адміністративної справи відображена як встановлене через застосунок «Дія» (а.с.1), даними дослідженого диску із відеозаписом події від 22 січня 2025 року (а.с.4).

Суд, проаналізувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши і вирішивши клопотання захисника Мар`яш Л.В. про витребування доказів і виклик свідків, на підставі вивчених і досліджених доказів у судовому засіданні, не погоджується із тим, що дії працівників Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській областіє незаконними при зупинці автомобіля «MERSEDES BENS 2500» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала особа, остільки в належний спосіб зафіксовано поліцейськими момент зупинки транспортного засобу, встановлено факт керування і спілкування із водієм, пояснено причину зупинку, прослідковується на підставі дій патрульного поліцейського не бажання ОСОБА_1 спілкуватися, виконати вимогу як учасник дорожнього руху в частині проходження огляду на стан сп`яніння, очевидним є в діях водія намагання обмежитися від пояснень. В судовому засіданні, на запитання суду, ОСОБА_1 не заперечив, що вживав спиртні напої напередодні ввечері, але не у великій кількості. Поліцейським повідомлено ОСОБА_1 про складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський Суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд, встановив правові підстави для стверджувального висновку про ухилення ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, і вчинені ним дії у виді відмови від проходження такого, дійсно мають наслідки уникнення від відповідальності. При цьому, суд, звертає увагу, що ОСОБА_1 не надав до суду доказів, в обґрунтування зайнятої позиції, щодо його невинуватості, які б підтверджували оскарження протиправності дій працівників патрульної поліції щодо нього.

На підставі ст. 280 КУпАП, судом було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.

Докази надані до суду органом поліцейської діяльності і сторони захисту, оцінені та вивчені у сукупності з обставинами справи, проаналізувавши які, суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності особи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії ЕПР 1 №227157 від 22 січня 2025 року, складеним поліцейським сектору реагування патрульної поліції, згідно якого 22 січня 2025 року близько 08 години 30 хвилин в м.Городище по вул.Індустріальна №6 Черкаської області, керував автомобілем «MERSEDES BENS 2500» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.1). За змістом протоколу про адміністративне правопорушення транспортний засіб яким керував ОСОБА_1 був зупинений, встановлено його особу. Під час розмови у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.2). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу під відеозапис без залучення свідків. Факт відмови зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1). Протокол про адміністративне правопорушення Серії ЕПР 1 №227157 від 22 січня 2025 року, складений поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області м.Корсунь-Шевченківський сержантом поліції Шерехора В.О., як повноважною особою і повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с.1).

У діях ОСОБА_1 суд вбачає ознаки складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає в тому, що правопорушник має керувати транспортним засобом, перебувати в стані алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. За наявності ознак алкогольного сп`яніння, огляд може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. Факт відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння може бути доведений свідченнями свідків правопорушення, документами (акт обстеження на стан сп`яніння в медичній установі, де лікар вказує, що особа відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння), або відеозаписом того, як поліцейські пропонують правопорушнику пройти огляд, письмові пояснення свідків про те, що правопорушник відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. З врахуванням викладеного, суд не може погодитися із доводами захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та протиправності дій працівника поліції. ОСОБА_1 мав право не сідати за кермо автомобіля у нетверезому стані, якщо в такому перебував, і доручити це зробити іншій особі, або повідомити працівникам поліції про стан сп`яніння, а в разі безпідставності зауважень поліцейського пройти огляд на стан тверезості і спростувати звинувачення. Пояснення ОСОБА_1 про те, що зафіксована одна із ознак алкогольного сп`яніння у виді тремтіння рук пов`язана із дією морозу, не є на думку суду, переконливим аргументом відповідно до обставин у справі та висунутого звинувачення поліцейськими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення та задоволенні клопотання захисту про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суд такого не провів, вживши для цього визначені та передбачені процесуальні заходи і провів судовий розгляд в межах складеного адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 .. При прийнятті такого процесуального рішення, судом була врахована судова практика, за аналогією процесу та права, щодо випадків змушеного судового розгляду кримінального провадження за відсутності свідків. Європейський Суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). Так, Європейський Суд з прав людини зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Верховний Суд у своїх постановах від 2 квітня 2019 року (провадження № 51-5008 км18), від 15 травня 2019 року (провадження № 51-8984км18) дійшов до висновків про те, що якщо суд першої інстанції вжив усіх можливих і необхідних заходів для повідомлення потерпілих та забезпечення їх явки та явки свідка до суду, однак через їх неодноразову неявку до суду був позбавлений можливості провести їх допит для встановлення обставин події та причетності обвинуваченого, то у суду першої інстанції були підстави для ухвалення рішення з урахуванням наданих сторонами доказів, які він мав можливість безпосередньо дослідити в судовому засіданні. Так, хоча суд дійсно повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їх прав і обов`язків, але це не означає, що саме на суд покладено безумовний обов`язок забезпечити участь потерпілих, свідків показання яких є ключовим доказом обвинувачення, оскільки доказування вини особи, а отже надання відповідних доказів суду, за законом є обов`язком сторони обвинувачення. Суд належним чином повідомляв свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про дату, час і місце проведення судових засідань. Отже, свідки знали, що у Городищенському районному суді Черкаської області здійснюється судовий розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення. Європейський Суд з прав людини у своїй практиці доходив висновку, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року п. 27, «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року п.41). Вказане свідчить про відсутність зацікавленості у розгляді справи про адміністративне правопорушення свідків, які, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, не з`явились в судові засідання. Доводи захисника про відсутність свідків на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, залишились перед судом не спростованими.

Щодо клопотання захисника про безпосереднє вивчення судом оригіналу повного відеозапису з місця події, то судом 12 червня 2025 року постановлено ухвалу суду про витребування доказу від Відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області м.Корсунь-Шевченківський, проте такий не був наданий, оскільки накопичувальна інформація із портативних відео реєстраторів не підлягала відтворенню через вихід з ладу системи відеозапису, тому суд досліджував диск із відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушенняСерії ЕПР 1 №227157 від 22 січня 2025 року наданий до провадження суду, який суд оцінив, як інформативний, з відображенням процесуальних дій і рішень поліцейського на місці події.

Суд, при прийнятті рішення, враховує наявність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, і направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та запису поліцейського про відмову від отримання такого направлення від ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте, вважає, що за наявності встановлених обставин у справі, змісту досліджених доказів, відмови особи, яка керувала транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, доцільно прийняти рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

При постановленні рішення у справі, суд вдався до детальної оцінки зібраних доказів, виключно, з метою прийняття справедливого і обґрунтованого рішення, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та з метою виключення, будь-якого роду сумнівів ОСОБА_1 та захисника щодо не законності прийнятого рішення, остільки протиправні дії, повинні мати наслідком відповідальність установлену законом. За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд врахував, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Європейський Суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення Європейський Суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 33 роки, є особою молодого віку, працюючий, вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину не визнав.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд вважає за необхідне з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, застосувати ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 8,9 Конституції України, ст.ст.9, 33, 245, 251, 252, 266, 268, 280, 279,ч.1 ст.130, 294 КУпАП, ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) грн. із сплатою на користь Держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь Держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Копію постанови надіслати для відому до Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області.

Апеляційну скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути звернена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя О. М. Савенко