КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Гончаренка О.О., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його представника Бургела О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Гончаренка О.О. на постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 06 жовтня 2025 року 11 год. 35 хв. в м. Яготин по вул. Незалежності, 20 керуючи автомобілем DAEWO LANOS, номерний знак НОМЕР_2 , при виїзді з прилеглої території, не дала дорогу автомобілю HYUNDAI, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по вул. Незалежності та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок зазначеного автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 10.2. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Гончаренко О.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить - змінити постанову в частині накладення стягнення за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, визначивши штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В обґрунтування своїх вимог захисник вказав, що оцінюючи пояснення ОСОБА_1 , суд першої інстанції явно завищив їм оцінку та помилково сприйняв як такі, що направлені на перекладання своєї вини на іншого учасника ДТП. Під час судового засідання ОСОБА_1 лише на рівні своїх примітивних знань технічної сторони обставин ДТП, відверто розповіла суду про механізм його виникнення, наслідки, а також припустила про можливість відвернення події, при уважних діях іншого водія. При цьому на початку надання пояснення вона чітко зазначила суду, що свою вину у вчиненні правопорушення визнає.

Вказує, що є достатньо підстав вважати, що так само як і при виконанні ОСОБА_1 вимоги п. 10.2 ПДР, так і іншого водія - ОСОБА_2 вимог п. 12.1 (обрати безпечну швидкість) та 12.3 ПДР (зупинитися перед транспортним засобом ОСОБА_1 або безпечно його об`їхати), зіткнення транспортних засобів не відбулося б. Тому, у свою чергу, лише про дані обставини хотіла донести ОСОБА_1 до суду, не маючи наміру перекладати своєї вини в інкримінованому їй правопорушенні на іншу особу.

Тому, ОСОБА_1 не вчинено жодних дій, щодо ухилення від відповідальності та перекладання вини на іншого водія.

Крім того, акцентує увагу суду, що навіть при невинуватості ОСОБА_1 та доведенні цього у судовому засіданні, питання про винуватість іншого водія - не визначається, а вирішується питання лише відносно неї.

Також зазначає, що судом не приділено уваги дослідження особи ОСОБА_1 , як особи позбавлення права керування якої транспортними засобами покладає на неї та сім'ю значного тягаря.

Так, її чоловік ОСОБА_3 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 та в будь-який час може бути мобілізованим до лав ЗСУ, тим більше перебуваючи на персональному обліку, як особа, що офіційно працює на підприємстві, а тому для ОСОБА_1 існує ймовірність залишитися з двома неповнолітніми дітьми, без безпосередньої допомоги свого чоловіка.

Таким чином, ОСОБА_1 є особою яка має потребує у праві керування транспортними засобами, оскільки така необхідність пов`язана з її повсякденним життям, відвідуванням неповнолітніми дітьми лікарів, доїзду до місця своєї роботи, тощо.

Вказує, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами створює ризик втрати нею робочого місця, до якого іншим чином, крім на автомобілі вона доїхати не може, оскільки автобусне сполучення між с. Усівка та смт. Баришівка відсутнє.

На переконання захисника, судом першої інстанції крім вище вказаного не враховано також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників справи, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Враховуючи, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Гончаренко О.О. оскаржує постанову Яготинського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року лише в частині призначеного їй судом заходу адміністративного стягнення, то встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення та доведеність вини ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП апеляційною інстанцією відповідно до положень ст.294 КУпАП щодо меж апеляційного розгляду - не перевіряються, поза як ніким не ставляться під сумнів.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП України, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ч. 2 ст. 33 КУпАП України прямо передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В пункті 28 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Верховний суд України роз`яснив, що "Судам необхідно враховувати, що КУпАП не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми. Тому згідно зі ст. 33 цього Кодексу основні й додаткові стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм".

Як слідує зі змісту оскарженої постанови та письмових документів, що містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції не дотримався наведених вище вимог закону, оскільки обставини у справі, які впливають на об`єктивність та правильність застосування адміністративного стягнення до правопорушника належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались.

В матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності. Обставин, які обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 у відповідності до ст. 34 КУпАП визнається її щире каяття, а також відсутність тяжких наслідків, що настали в результаті її дій.

Крім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими твердження сторони захисту про те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо перекладання ОСОБА_1 своєї вини на іншого учасника ДТП, оскільки остання, визнала свою вину під час надання пояснень та розповіла про механізм вчинення ДТП відповідно до свого суб`єктивного бачення обставин.

Також суд враховує, що під час надання апеляційному суду пояснень, потерпіла сторона підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги та не заперечували щодо зміни оскаржуваної постанови в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки вважає позбавлення права керування транспортним засобом надмірним стягненням щодо ОСОБА_1 .

Відтак, сукупність указаних обставин дає підстави стверджувати про те, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців не відповідає тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення та особі ОСОБА_1 внаслідок його суворості та є надмірним для досягнення визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Із урахуванням наведених вище обставин, досягненню такої мети та відповідати принципам справедливості і достатності адміністративного стягнення буде стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У зв`язку із цим, суд вважає за необхідне постанову Яготинського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 змінити, пом`якшивши призначене їй покарання до штрафу у зазначеному вище розмірі, а в решті постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гончаренка О.О. - задовольнити.

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. - змінити в частині накладення адміністративного стягнення визначивши ОСОБА_1 штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., в іншій частині постанову Яготинського районного суду Київської області від 03 листопада 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 382/2257/25

Апеляційне провадження № 33/824/5647/2025

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Савчак С.П.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.