ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/2086/25

Провадження 3/621/734/25

12 грудня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді В.Філіп`євої,

за участю секретаря судового засідання А.Головіна

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисник адвокат Дмитренко Олена Олегівна ( в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП невідомо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2025 року, о 16:53 годині, перебуваючи в с.Коробів Хутір Чугуївського району Харківської області, поблизу вул..Монастирська, буд.2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus LX 470, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 , не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Захисник адвокат О.Дмитренко просила відкласти розгляд справи в зв`язку з неявкою ОСОБА_3 , оскільки він зайнятий доглядом за хворою матір`ю.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невипрадане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

За змістом статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд враховує, що адміністративне правопорушення, яке інкримінується порушнику, вчинене 28 червня 2025 року, і жодного разу І.Горбенко до суду не з`являвся, а розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням захисників, при цьому справа не входить до переліку справ, при розгляді яких присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, наявність відомостей у суду про належне повідомлення про дату і час розгляду справи, а також обов`язок суду забезпечити швидкий і ефективний розгляд справи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності вказаної особи за участі його захисника та наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні захисник О.Дмитренко заперечувала проти притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 130 КУпАП та просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення. Вказала, що 28.06.2025 року ОСОБА_2 разом із знайомою приїхав на святкування до закладу «П`яна хата» в с.Коропів Хутір Чугуївського району Харківської області, де дійсно вживав спиртні напої. Однак він заздалегідь домовлявся зі знайомим про те, що той приїде з смт.Донець Ізюмського району Харківської області з іншим водієм, та заберуть його та автомобіль Lexus LX 470, реєстраційний номер НОМЕР_1 , додому. В період часу, коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_2 автомобілем не керував, а сидів на водійському сидінні та чекав знайомих. Працівники поліції його не зупиняли, а отже в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підтвердження провини водія судом досліджено:

- відомості Протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №375301 від 28.06.2025 року, в якому зазначено, що водій відмовився від отримання копії протоколу (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно якого у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і від отримання направлення на огляд в медичному закладі водій відмовився (а.с.2)

- постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5092253, яко. 28.06.2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 126 КУпАП (а.с.4)

- рапорти співробітників поліції (а.с.3)

- відеозаписом події, що міститься на СD диску, доданому до матеріалів справи, (а.с.6)

Згідно Довідки відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 17.05.2013 року, яке співробітниками поліції не вилучалося. (а.с.5)

Крім того, стороною захисту надано письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зазначили, що 28.06.2025 року, приблизно о 17:40 годині, їм зателефонував ОСОБА_2 і повідомив, що завершує святкувати та попросив забрати з кафе «П`яна хата» разом із автомобілем, оскільки вживав спиртне. Коли свідки прибули на місце, там вже були поліцейські і відбувався конфлікт, в який свідки не втручалися.

Даючи оцінку письмовим поясненням свідків, суд зазначає, що вони не суперечать обставинам справи, оскільки згідно дослідженим матеріалам справи, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 статті 130 КУпАП ВЖЕ БУВ складений працівниками поліції о 17:32 годині, тобто ОСОБА_2 телефонував свідкам вже після складення протоколу, і у будь-якому випадку після початку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, крім іншого, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пункту 2) абзацу 3 статті 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського. У випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися, з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1, дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу, дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що відповідний пункт Правил дорожнього руху передбачає обов`язок особи, яка керує транспортним засобом, пройти в установленому порядку медичний огляд на стан сп`яніння, в тому числі, алкогольного чи наркотичного, на вимогу поліцейського , незалежно від того, чи перебуває така особа в такому стані чи не перебуває.

Особами, уповноваженими на складання протоколу за ч.1 статті 130 КУпАП, дотримано вимоги статті 266 КУпАП та та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 .

Правомірність дій поліцейських в адміністративному порядку не оскаржувалась.

Відповідно до ч.1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дослідженими доказами по справі беззаперечно підтверджується відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння, що є безальтернативною підставою для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП.

Твердження захисника про те, що поліцейські не мали підстав для направлення водія на проходження огляду, оскільки він не керував транспортним засобом, повністю спростовуються дослідженими доказами та судом до уваги не приймаються, оскільки положення пункту 2.5 Правил дорожнього руху та ч.1 ст.130 КУпАП не містять умов чи визначених підстав, за яких поліцейський направляє водія на огляд, натомість така вимога поліцейського є обов`язковою до виконання за будь-яких обставин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Призначаючи стягнення за вказане правопорушення, суд керується положеннями статті 23 КУпАП, згідно якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно статті 27 КУпАП України, штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

В зв`язку з викладеним, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, до винної особи слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст..40-1 КУпАП, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належить стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 130, ст. 8, 23, 30, 33, 40-1, 283-284, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання сторони захисту про закриття провадження відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на момент ухвалення постанови складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., (р/р UA0020001, отримувач: ГУК Харківськаобл/Харківобл/21081300, , код класифікації доходів бюджету: 21081300, Банк отримувача: Державне казначейство України) з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Відповідно до ч. 1 статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена через Зміївський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Повний текст постанови складено 19.12.2025

Суддя В. Філіп`єва