Справа № 533/913/25
Провадження № 3/533/346/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Пинчук А.С.; особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ; потерпілої - ОСОБА_2 ; малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; не працює; неодружений; групи інвалідності не має; має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; до адміністративної про адміністративні правопорушення протягом року не притягувався,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 06 жовтня 2025 року близько 14 годині 30 хвилин у приміщенні Солоницького ліцею за адресою: вул. Центральна, буд. 29, с. Солониця, Кременчуцький район, Полтавська область, вдарив іншу малолітню дитину ОСОБА_4 . Відповідальність за вчинене передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 вину свою не визнав, пояснив, що є батьком-одинаком самостійно виховує сина. Заперечував факт вчинення його сином насилля щодо іншої дитини, так як син йому сказав, що такого не було. Також уважав, що відносно його сина у шкільному закладі вчиняється булінг, постійне цькування. Йому постійно рвуть зошити, ламають олівці та ручки, пензлики, ображають, ламають зліплені ним фігурки, псують особисті речі. Вважає, що, навпаки, саме зі сторони інших дітей, у тому числі ОСОБА_5 , відбувається цькування його сина. ОСОБА_1 вважав, що він добре виховує сина, син йому у всьому допомагає, син за свої зароблені гроші купляє собі сам олівці, пензлі тощо. З приводу булінгу у бік його сина він скаржився у селищну раду, директорові ліцею, але ніхто не вчинив жодних заходів з метою допомоги. Після цього інциденту він перевів сина на екстернатну форму навчання, так як подальше перебування у ліцеї стало нестерпним, а адміністрація школи не вживає жодних заходів.

ОСОБА_2 (мати потерпілої) у судовому засіданні пояснила, що такі вчинки з боку сина ОСОБА_1 ОСОБА_6 трапляються постійно та систематично, він ображає дітей. В цей раз, коли їй її дочка повідомила та продемонструвала їй сліди від ляпаса, вона особисто пішла до школи, бо мала, як мати, захистити свою дитину, адже ніхто не має права бити її дитину. Вона викликала поліцію, щоб поліція хоч якось вплинула на батька ОСОБА_6 .

Також у судовому засіданні був присутній малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надавав пояснення за згодою батька та у його присутності, та малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка надавала пояснення у присутності матері та за її згодою.

ОСОБА_3 заперечував факт нанесення ним ляпасів ОСОБА_4 , ОСОБА_4 підтвердила факт отримання ляпаса від ОСОБА_7 .

З пояснень усіх учасників судового засідання, у тому числі дітей, вбачається, що у шкільному закладі існує систематична конфліктна ситуація між всіма учасниками навчального процесу: дітьми, батьками, вчителями та адміністрацією навчального закладу.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суддя установила таке.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини... Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності . Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей , яке тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, нероз`яснені правил поведінки у суспільстві та незабезпечення формування у дитини відповідних соціальних навичок тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з не забезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання, умов проживання неповнолітніх дітей, догляду тощо.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, органом поліції надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 07.10.2025 серії ВАВ № 432759 (а.с.3, 4);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.10.2025, відповідно до якого прийнято усну заяву від ОСОБА_2 , про те що 06 жовтня 2025 року близько 14 години 30 хвилин по АДРЕСА_2 , якому 14 років, вдарив по обличчю ОСОБА_4 (а.с.5);

- заяву ОСОБА_2 від 07.10.2025 про припинення перевірки по факту отримання тілесних ушкоджень її донькою ОСОБА_4 , яке мало місце в Солоницькому ліцеї, оскільки тілесних ушкоджень не завдано (а.с.6);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 07.10.2025, відповідно до яких 06 жовтня 2025 року вона знаходилась вдома. Близько 15 години 40 хвилин додому прийшла її донька зі школи та повідомила, що ОСОБА_8 дав їй ляпаса по обличчю. Після чого ОСОБА_2 поїхала до школи, в якій ОСОБА_6 уже був відсутній. 07.10.2025 ОСОБА_2 прийшла до школи й хотіла розібратися щодо події, яка мала місце 06.10.2025, однак ОСОБА_6 перебував на уроці, а після закінчення уроку він втік (а.с.7);

- письмові пояснення ОСОБА_9 від 07.10.2025, у яких вона пояснила, що працює вчителем у Солоницькому ліцеї та є класним керівником 9 класу, у якому навчаються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . Під час навчального процесу булінгу відносно ОСОБА_3 не було, як і відносно дівчат. 06.10.2025 під час навчального процесу до ОСОБА_3 цькувань або інших проявів не було, ніхто нікого не ображав та не погрожував (а.с. 8);

- письмові пояснення ОСОБА_10 від 07.10.2025, в яких вона зазначила, що 06 жовтня 2025 року близько 14 години 30 хвилин вона знаходилась у Солоницькому ліцеї разом із подругою ОСОБА_5 , перебували біля вхідних дверей ліцею. В цей час з ліцею вийшов учень ліцею ОСОБА_3 , який відчинивши вхідні двері, плюнув у її бік, зачинив двері й побіг у напрямку вбиральні. Після чого вона разом з подругою зайшли до ліцею, щоб знайти ОСОБА_6 та зробити йому зауваження, однак він зачинився у вбиральні. Коли вони підійшли та почали стукати йому в двері, то ОСОБА_6 , відчинивши двері, вдарив один раз по обличчю ОСОБА_4 (а.с.9);

- письмові пояснення ОСОБА_4 від 07.10.2025, у яких вона зазначила, що вона навчається у Солоницькому ліцеї в 9 класі. Приблизно з 14 години 40 хвилин вона разом з ОСОБА_11 виходили зі школи й на вулиці зустріли ОСОБА_7 , з яким у них виник конфлікт, під час якого він їй дав ляпас по обличчю й після чого побіг (а.с.10);

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.11).

ОСОБА_1 вину свою не визнав, заперечував факт фізичних образ з боку його сина в адресу іншої дитини. Уважає, що ситуація, яка склалася, існує через постійне цькування його сина як з боку однолітків, так і збоку вчителів.

З пояснень всіх учасників судового засідання, а також з матеріалів справи, вбачається, що у дитячому колективі існують сталі та постійні конфлікти, учасниками яких є як діти, так і їх батьки та вчителі.

Суддя уважає, що ОСОБА_1 захищаючи свого сина, не у повній мірі усвідомлює відповідальність за наслідки вчинків свого сина. Не усвідомлює, що гідною та адекватною поведінкою батька у ситуації, що склалася, має бути не тільки захист сина та виправдування його поведінки, але й вжиття заходів щодо роз`яснення синові правил поведінки у суспільстві в цілому та у колективі однолітків зокрема; засудження фізичного насилля по відношенню до інших дітей; а також за потреби звернення за допомогою соціальних служб та психолога, що в цілому би свідчило про виконання ним обов`язків, передбачених ч. 1, 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, що полягають у виховані дитини у дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуванні про духовний та моральний розвиток дитини.

Отже, суддя уважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки останній як батько малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків (ч. 1, 2 ст. 150 СК України) щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітньої дитини. Неналежне виховання дитини, на думку судді, полягає у нероз`яснені дитині правил поведінки у громадських місцях, у шкільному закладі, правил поводження з однолітками та недопустимості завдання фізичної шкоди іншим дітям.

Разом з тим, гідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Обираючи вид стягнення суддя ураховує: характер вчиненого правопорушення; особу, який вперше притягується до адміністративної відповідальності та самостійно виховує сина; можливість виправлення особи після вжиття адміністративних заходів; відсутність місця роботи, а, відповідно, й достатнього доходу, суддя уважає, що накладення штрафу на ОСОБА_1 буде обтяжливим для його сімейного бюджету, що у результаті позначиться на матеріальному забезпеченні дитини та не призведе до виховального ефекту. Тому, враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП) та загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення (ст. 33 КУпАП), уважаю за можливе з врахуванням положення ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, судовий збір також не стягується.

Крім того, суддя уважає за необхідне довести до відому та звернути увагу служби у справах дітей виконавчого комітету Козельщинської селищної ради на ситуацію, що склалася у дитячому колективі Солоницького ліцею Козельщинської селищної ради, та необхідності термінового реагування та вжиття невідкладних заходів щодо захисту прав, свобод і законних інтересів дітей зі залученням психолога. На думку судді, існує нагальна потреба у втручанні у ситуацію, про яку повідомили учасники судового засідання, спеціальних соціальних служб та спеціалістів-психологів з метою коригування поведінки та відносин дітей, батьків та педагогічних працівників ліцею, виявлення у колективі ліцею булінгу (цькування) тощо.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 40-1, ч. 1 ст. 184, ст. 276-279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити.

Довести до відому Служби у справах дітей виконавчого комітету Козельщинської селищної ради про обставини даної справи. Звернути увагу Служби на необхідності вжиття невідкладних заходів, спрямованих на захист прав, свобод і законних інтересів дітей Солоницького ліцею Козельщинської селищної ради, здійснення перевірки щодо наявності у колективні ліцею булінгу (цькування) та відповідного реагування.

Зобов`язати Службу у справах дітей виконавчого комітету Козельщинської селищної ради про проведену перевірку та вжиті заходи повідомити суд.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 18.12.2025.

Суддя В.П. Козир