ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/589/25 Справа № 696/1246/25 Категорія: : ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Шкреба В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., за участю правопрушника ОСОБА_1 та захисника Космина В.М., розглянувши апеляційну захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 07.10.2025 року, якою -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 14 вересня 2025 року о 09 год. 38 хв. гр. ОСОБА_1 по вул. Генерала Безручка в м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області керував автомобілем Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 07.10.2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

Постанову Кам`янського районного суду Черкаської області від 07.10.2025 року - скасувати та винести нову Постанову, якою провадження відносно ОСОБА_1 про притягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за ч.1 п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та необгрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи і має бути скасована.

Вказує, що за умови, що автомобіль не був приведений у рух за допомогою двигуна, особа, яка перебуває на водійському сидінні, в розумінні закону не може вважатись водієм. Оскільки факт керування автомобіля не підтверджений, вимога пройти огляд на стан сп`яніння не є законною, як і незаконним є притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд 1-ї інстанції послався на факт керуванням транспортним засобом, в тому числі на Постанову серії ЕНА № 5717331 від 14.09.2025 року, про вчинення ОСОБА_1 суміжного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Однак судом не було досліджено того факту, що на відеозаписі зафіксовано, як поліцейський самостійно підтверджує той факт, що до моменту як він під`їхав до автомобіля, він раніше вже був на цьому місці та просив ОСОБА_1 перепаркувати автомобіль, але той повідомив, що водія немає біля автомобіля. Тобто порушення за не правильне паркування по суті своїй ґрунтується на припущеннях, оскільки інспектору достовірно відомо, що прямих доказів, що саме ОСОБА_1 паркував цей автомобіль з порушенням ПДР немає.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, що полягає у порушені вимог пункту 2.5 ПДР. Останній правомірно відмовився виконувати незакону вимогу інспектора пройти огляд на стан сп`яніння.

В свою чергу, такі дії, як прохання інспектора перепаркувати автомобіль, а потім просити надати власні документи, які одразу ж після виконання розцінюються як ознаки сп`яніння свідчать про підбурювання особи до вчинення адміністративного правопорушення.

Вказує, що той факт, що ОСОБА_1 одразу ж після складання адміністративних матеріалів було пройдено за самозверненням огляд на стан сп`яніння, результат якого свідчить про абсолютну тверезість прямо свідчить про те, що у ОСОБА_1 не було умислу порушувати пункт 2.5.ПДР України, а відмова обґрунтовано свідчила про не встановлення у нього реальних ознак сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, 14 вересня 2025 року о 09 год. 38 хв. гр. ОСОБА_1 по вул. Генерала Безручка в м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області керував автомобілем Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 453453 від 14.09.2025 року, де зазначено, що 14 вересня 2025 року о 09 год. 38 хв. гр. ОСОБА_1 по вул. Генерала Безручка в м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області керував автомобілем Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження освідування на місці зупинки відмовився.(а.с.2);

- даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до Кам`янської ЦРЛ гр. ОСОБА_1 від 14.09.2025 року, де зазначено, що останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження освідування на місці зупинки відмовився.(а.с.3);

- даними рапорту поліцейського з РПП СПД № 1 ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції С. Романчука від 15.09.2025 року, де зазначено, що під час несення служби 14.09.2025 року о 09 год. 38 хв., під час патрулювання вулиць м. Кам`янка, по вулиці Генерала Безручка було виявлено автомобіль Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія гр. ОСОБА_1 , який під час керування вищевказаним автомобілем, порушив п. 10.10 ПДР України. Під час розгляду справи відносно водія гр. ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі та на місці зупинки за допомогою спеціального приладу газоаналізатора «Драгер 6810» гр. ОСОБА_1 , категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. В результаті розгляду справи відносно водія було винесено постанову серії ЕНА номер 5717331, за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також ч. 1 ст. 126 КУпАП, правопорушення об`єднано за ч. 2 ст. 36 КУпАП, а також складено адміністративний, протокол серії ЕПР1 номер 453453 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось. Водія відсторонено від керування транспортними засобами.(а.с.4);

- даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5717331 від 14.09.2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.(а.с.6)

- даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.5).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відмову від проходження освідування у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються матеріалами справи.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 453453 від 14.09.2025 року, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 , даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до Кам`янської ЦРЛ гр. ОСОБА_1 від 14.09.2025 року, даними рапорту поліцейського з РПП СПД № 1 ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції С. Романчука від 15.09.2025 року, даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5717331 від 14.09.2025 року, даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Перераховані вище докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

На переконання суду, наявні в адміністративних матеріалах докази є достатніми, належними і допустимими, такими, що узгоджуються між собою, та «поза розумним сумнівом» та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія транспортного засобу, відноситься виключно до компетенції поліцейського.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 14.09.2025 року, 09 год. 38 хв., працівники поліції під`їхали до автомобіля Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія гр. ОСОБА_1 , який під час керування вищевказаним автомобілем, порушив п. 10.10 ПДР України. Під час спілкування з гр. ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці, запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі та на місці зупинки за допомогою спеціального приладу газоаналізатора «Драгер 6810» гр. категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. На гр. ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ЕПР1 номер 453453 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, суд апеляційної інстанції вважає, що відеозапис є повним та вичерпно інформативним, носить безсторонній характер, позбавлений упередження та суб`єктивного ставлення і надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Доводи апелянта, про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП Кам`янської БЛ б/н від 14.09.2025 року, є необґрунтованим.

Так, проведення огляду за самозверненням ОСОБА_1 (а.с.14) до КНП Кам`янської БЛ б/н від 14.09.2025 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння, де зазначено, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу 14.09.2025 року для освідування, є недопустимим доказом, оскільки згідно «Інструкції» про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд проводиться в присутності працівників поліції.

Крім того, слід зазначити, що протокол стосовно нього складено саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що відповідає диспозиції ч.1. ст.130 КУпАП.

Також, поведінка ОСОБА_1 , зафіксована на відеозаписі, вказує на ігнорування ним законної вимоги працівників поліції щодо проходження огляду, на що він повинен погодитись добровільно та беззаперечно без висунення будь-яких умов. Згода чи незгода на певні дії можуть висловлюватись не тільки вербально, але й жестами, мімікою чи іншою поведінкою, яка свідчить про згоду чи незгоду.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що дії ОСОБА_1 були об`єктивно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки він своєю поведінкою вказував на не бажання проходити відповідний огляд, в тому числі в присутності працівника поліції.

Відтак, доводи апелянта, про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на визначення стану сп`яніння, а також те, що працівники поліції могли діяли стосовно нього упереджено, є неспроможними.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАГІ.

Будь-яких даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується вказаними вище доказами, суду не надано.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судових засіданнях доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вищевказаного висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 07.10.2025 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Кам`янського районного суду Черкаської області від 07.10.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок