1Справа № 335/9775/25 3/335/2527/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 456297 від 17.09.2025.

Відповідно до вказаного протоколу та доданих до нього матеріалів, 17.09.2025 року о 09 год. 36 хв. в м. Запоріжжя, вул. Дмитра Донцова, 6, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу,чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджений.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Пояснив, що наркотичних засобів не вживає, а дії працівників поліції вважає упередженими, оскільки, за його твердженням, протягом кількох місяців вони систематично зупиняють його транспортний засіб та кожного разу знаходять формальні підстави для зупинки.

У судовому засіданні та у поданому до суду клопотанні захисник - адвокат Задорожня В.О. діючи в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , заперечувала проти притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та просила закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свою позицію, сторона захисту зазначила, що складені працівниками поліції матеріали адміністративної справи не відповідають вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення та спеціального законодавства, а притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставним. На думку захисника, під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції було порушено вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки законні підстави для зупинки транспортного засобу були відсутні, а водія належним чином не було поінформовано про причину такої зупинки.

Захисник вказувала, що у зв`язку з незаконністю зупинки транспортного засобу всі подальші дії працівників поліції, зокрема виявлення ознак нібито наркотичного сп`яніння, пропозиція пройти медичний огляд та складання адміністративних матеріалів, є похідними від первинного порушення та не можуть вважатися правомірними.

Крім того, сторона захисту зазначила, що ознаки наркотичного сп`яніння, які були покладені працівниками поліції в основу протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на медичний огляд, фактично не встановлювались, належним чином не фіксувалися та не підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Поведінка ОСОБА_1 , за твердженням захисника, відповідала обстановці, а висновки працівників поліції щодо наявності у нього ознак сп`яніння є необґрунтованими.

Також захисник звертала увагу суду на порушення працівниками поліції вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зокрема в частині неналежного повідомлення водія про підстави та порядок проведення огляду, а також у частині позбавлення ОСОБА_1 реальної можливості скористатися правовою допомогою захисника, що, на думку сторони захисту, порушує вимоги ст. 268 КУпАП.

Окремо сторона захисту зазначила про істотні порушення вимог глави 19 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: складання протоколу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без надання їй можливості надати пояснення та зауваження до протоколу, а також без належного роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

З урахуванням наведеного захисник вказувала, що протокол про адміністративне правопорушення, направлення на медичний огляд, рапорт працівника поліції та інші матеріали справи є неналежними та недопустимими доказами, а у діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим просила суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тому, при розгляді даної справи суд, при вирішенні питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, виходить з того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено щодо порушення ОСОБА_1 вимог 2.5 ПДР України.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 долучено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 456297 від 17.09.2025, в якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, виписаного на ім`я ОСОБА_1 17.09.2025 о 09:46 год., відповідно до якого огляд не проводився у зв`язку з її відмовою; рапорт працівника поліції від 17.09.2025; витяг та довідка з бази даних «Адмінпрактика».

Також на підтвердження вини ОСОБА_1 долучено відеозапис, що міститься на лазерному диску із відеозаписом реєстраторів працівників поліції, на яких зафіксовано спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , процедуру складання протоколу, пояснення ОСОБА_1 тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який міститься на оптичному диску, що додано до матеріалів справи, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у відповідному в закладі охорони здоров`я.

Проте, досліджений судом відеозапис, як і інші матеріали справи, не містить відомостей про те, в який спосіб працівник поліції встановив наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, про які зазначено у протоколі: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Зокрема, цей відеозапис не містить фіксації того, чи перевірялись очі ОСОБА_1 на реакцію на світло, і чи дійсно вони не реагують на світло, а також не зафіксована неприродня блідість. Поведінка ОСОБА_1 на відеозаписі також не містить очевидних ознак наркотичного сп`яніння та відповідає обстановці.

Згідно з п. 2 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З вищевикладеного слідує висновок, що огляду на стан сп`яніння підлягають не всі особи, а тільки водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, за відсутності належних і допустимих доказів наявності у ОСОБА_1 чітко виражених ознак наркотичного сп`яніння, матеріали справи в цілому не підтверджують порушення ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. У зв`язку з цим суд доходить висновку, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для висунення вимоги щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, саме на поліцейського, який склав даний протокол, покладено законодавством обов`язок щодо збирання доказів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на норми чинного законодавства України та практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є не доведеною «поза розумним сумнівом», тому підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суддя вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, так як в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 27, 34, 35, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.І. Рибалко