Справа № 136/1426/25
провадження №3/136/499/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягався до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №339948 від 24.05.2025 встановлено, що 25.05.2025 о 23:35 год, в с-щі Турбів по вул. Лисенка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 318 D державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудний персональний відеореєстратор бодікамера 795962, 795928. Від керування транспортним засобом відсторонений. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 заперечує та не визнає свою причетність до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

10.11.2025 та 11.11.2025, через систему «Електронний суд» захисник Петришина І.А., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просила суд про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, мотивоване тим, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за відсутності свідків вказаної події. Крім того, захисник в клопотанні зазначила, що було порушено встановлену законом процедуру проведення огляду на стан сп`яніння та Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, щодо пезперервності відеозапису.

Суд, вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється із суворим додержанням законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. В силу вимог ст. 256 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, за якою обвинувачується ОСОБА_1 зі сторони особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративні правопорушення, слід було надати суду належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування. А саме, що ОСОБА_1 , будучи особою, що керує транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

На підтвердження обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, особа уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення надала суду:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №339948 від 24.05.2025, у якому викладені вищевказані обставини;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.05.2025;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд не проводився;

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4803314 від 24.05.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення правил користування ременем безпеки;

- довідку заступника начальника СВГ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Кравця О., відповідно до якої ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягався, посвідчення водія отримував серії НОМЕР_3 з 10.12.2022 по 10.12.2025, ТСЦ 0546, категорії «В»;

- чотири відеозаписи з нагрудної камери поліцейського та автомобільного відеореєстратора. Перший відеозапис з автомобільного відеореєстратора без звуку тривальстю 52 секунди: атомобіль з проблисковими маячками слідує за іншим автомобілем. Через темну пору доби та незадовільну якість відео ідентифікувати марку автомобіля та державний реєстраційний номер неможливо.

Другий відеозапис з автомобільного відеореєстратора без звуку тривальстю 6 секунд: атомобіль що стоїть за іншим автомобілем. Через темну пору доби та незадовільну якість відео ідентифікувати марку автомобіля та державний реєстраційний номер неможливо.

Третій відеозапис з автомобільного відеореєстратора без звуку тривальстю 1 хвилина: двоє працівників поліції стоять біля іншого автомобіля, до них підходить інша особа. Через темну пору доби та незадовільну якість відео ідентифікувати марку автомобіля, державний реєстраційний номер, риси обличчя та взагалі іншого чоловіка неможливо.

Четвертий відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції, загальною тривалістю 4 хвилини. Спілкування працівника поліції з іншою особою, яку він називає по імені та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вказана особа заперечує факт керування автомобілем у зв`язку з чим відмовляється від проходження огляду. Ідентифікувати вказану особу є неможливим, у зв`язку з тим, що на протязі усього відео її видно трохи вище пояса.

Вивчивши вказані матеріали судом встановлено, що вони не містять будь-яких належних та допустимих доказів, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та взагалі факт перебування його на місті пригоди. На відеозаписах не задокументовано цього, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності заперечує цей факт. Крім того, неможливо встановити взаємозв`язок між наданими суду відеозаписами, чи дійсно вони стосуються однієї і тієї ж події.

Також слід відмітити, що додані до матеріалів справи відеозаписи, вказують про порушення працівниками поліції ведення відеофіксації.

Адже, системний аналіз приписів п. 9 ч. 1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію» щодо застування працівниками поліції таких превентивних заходів, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також положень Інструкції № 1026, дає підстави для висновку про визначення чіткого переліку пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію.

Так, згідно вимог ст.40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ 18.12.2018 р. № 1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, передбачено:

а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції);

б) випадки застосування такого превентивного заходу: нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. (п. 3.3 Розділу III Інструкції).

При цьому зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно» (п. 3.5 Розділу III Інструкції).

Якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він не є безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Тобто, з вище наведеного слідує, що відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

Таким чином, можна стверджувати, що надані суду відеозаписи не є безперервними, оскільки, як слідує із протоколу та вбачається із інших відеофайлів, автомобіль був зупинений о 23:36 год. 23.05.2025 року, при цьому сам протокол про адміністративне правопорушення був складений 24.05.2025 року 00:39 хвилин. Тобто, більш ніж через годину, після зупинки, якщо припустити, що відеоматеріали та зображення на них є взаємопов язанні. Надані ж суду відеозаписи в загальному складають 5 хвилин 58 секунд.

Відповідно, в даному випадку, працівниками поліції належним чином не задокументовано факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння

Разом із тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, у порядку визначеному законом, а навпаки, на відеозаписі, наданому суду, після відмови особи, зафіксованої на відео від проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції зазначив, що вона може бути вільною. Відповідно недотримання положень ст. 266 КУпАП, працівником поліції, є очевидним, що також викликає сумніви в об`єктивності подій, зафіксовних на відео.

Слід також зазначити, що в якості доказу до протоколу про адміністративне правопорушення долучено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4803314 від 24.05.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення правил користування ременем безпеки. При цьому незрозуміло яким чином було зафіксовано вказане правопорушення, адже події відбувалися в темну пору доби, 23:35 год. 23.05.2025, при цьому, як видно з долучених відеозаписів, автомобіль працівників поліції рухався позаду автомобіля ймовірного правопорушника. За таких обставин об`єктивно неможливо зафіксувати той факт, що водій був непристебнутий ременем безпеки. Тому суд не може взяти до уваги вказану постанову як належний та допустимий доказ.

Таким чином, будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили, про причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому правопорушення суду не надано. Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

За наведених вище обставин, суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, які ставляться у вину особі, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, дослідивши усі матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В силу вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 156, 245, 247, 251, 265, 283, 284, 194 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду протягом 10-ти днів із дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Суддя О.Д. Іванець