Провадження № 3/243/5487/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2025 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Гончарова А.О, розглянувши об`єднані матеріали, які надійшли з тимчасової ІНФОРМАЦІЯ_1 та БПП в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 (водій-електрик, солдат), мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

08.11.2025 о 22-43 год., в м. Слов`янськ, по вул. Поштова, 53, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкотестер Drager та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу ДНК/С № 4887 про військове правопорушення від 09.11.2025, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на пункті постійної дислокації військової частини, перебував за кермом транспортного засобу у нетверезому стані 09.11.2025 року о 00 год. 10 хв. у комендантську годину в місті Слов`янськ, в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 2ст. 36 КУпАП постановою суду від 22.12.2025 зазначені справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, ч. 3 ст.172-20КУпАП були об`єднані в одне провадження.

Представник особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лівчинська Я.С., діюча на підставі ордеру № АЕ 1452074 від 07.12.2025, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги від 22.07.2025, направила до суду заперечення на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч.3 ст. 172-20 КУпАП, обгрунтувавши його наступним. Зазначила про відсутність факту керування та зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , та відсутність безперервної відеофіксації таких подій, оскільки з відеозаписів з бодікамер ID 472688 та ID 472710 вбачається, що перший контакт працівників поліції з ОСОБА_1 відбувся приблизно о 22:44 год. 08.11.2025 року, коли він перебував у стоячому, нерухомому транспортному засобі. На думку представника долучені два відеозаписи з пристрою, позначеного як 70mai Dash Cam, не можуть слугувати належними та допустимими доказами, оскільки час, зафіксований на цих відеозаписах (23:41 год.-23:44 год. 08.11.2025), не відповідає обставинам, викладеним у протоколі, також відсутні свідки. Також сторона захисту стверджує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що зазначено в протоколі, є солдатом військової частини НОМЕР_2 ДШВ, займає посаду водія-електрика, а тому відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була зумовлена його спеціальним статусом та необхідністю застосування ст. 266-1 КУпАП і Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 р. № 32, які передбачають спеціальний порядок огляду військовослужбовців. На думку представника, відмова ОСОБА_1 не може кваліфікуватися як склад ст. 130 КУпАП, оскільки застосовано не ту процедуру, обрано не ту норму матеріального права. Захист звертає увагу суду на порушення базових конституційних принципів юридичної відповідальності, які мають пряму дію та підлягають безумовному застосуванню при розгляді справ про адміністративні правопорушення, а саме застосування до ОСОБА_1 адміністративної відповідальності в межах кількох проваджень за одні й ті самі фактичні обставини, а також спроба обґрунтувати обвинувачення припущеннями, є такими, що порушують статті 61 та 62 Конституції України, і саме з цієї підстави виключають можливість притягнення його до адміністративної відповідальності. Також захист звертає увагу суду на службову характеристику 2025 р., надану командуванням військової частини НОМЕР_2 щодо ОСОБА_1 , зміст якої на думку сторони захисту має істотне значення для правильної оцінки особи ОСОБА_1 , його службової діяльності та ролі у забезпеченні обороноздатності держави, зауважує на складну ситуацію з мобілізацією в державі та значний дефіцит професійних і досвідчених кадрів, втрата такого військовослужбовця може мати негативні наслідки для боєздатності та ефективності роботи підрозділу, оскільки його досвід, підготовка та здатність працювати у критично небезпечних умовах є вкрай важливими для виконання бойових завдань.

З огляду на вищевикладене, сторона захисту просила провадження у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП закрити за відсутністю подій та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до заперечень, сторона захисту стверджує про відсутність доведеного складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а також про істотні суперечності між фактичними обставинами, викладеними в протоколі ВСП, та матеріалами адміністративної справи. Представник стверджує, що відповідно до протоколу № 4887 ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу о 00:10 год. 09.11.2025, але свідок з числа командування та зміст супровідного листа ВСП вказують, що він перебував у розташуванні підрозділу та виконував обов`язки військової служби, що суперечить події адміністративного правопорушення. Крім того, за твердженнями сторони захисту ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що зафіксовано у протоколі серії АБА № 094520 від 08.11.2025 р. та на відеозаписах з бодікамер поліцейських, на підставі чого представник просила матеріали справи, зокрема відео долучити як належний доказ. Як стверджує представник, оскільки жодних доказів повторного керування, повернення за кермо чи продовження руху після відсторонення ОСОБА_1 , матеріали адміністративної справи не містять, на підставі чого представник просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи в судовому засіданні участь не приймав, враховуючи, що він скористався правом передбаченим ст. 268 КУпАП та звернувся за юридичною допомогою адвоката, який в висловив свою позицію щодо закрити провадження в справах, а тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази по справах, заперечення представника, ОСОБА_1 адвоката Лівчинської Я.С., та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Щодо клопотання представника про витребувати матеріалів адміністративної справи № 243/10837/25, у тому числі всі наявні відеозаписи, для їх дослідження у судовому засіданні в межах розгляду справи № 243/10869/25, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки долучені до матеріалів докази дають суду у повному обсязі встановити обставини справи, щодо події та складу адміністративного правопорушення, 09.11.2025 року о 00 год. 10 хв. за участю особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Питання адміністративної відповідальності військовослужбовців Збройних Сил України регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Кодекс України про адміністративні правопорушення містить норму про адміністративну відповідальність військовослужбовців за правопорушення на загальних підставах та норму, яка відсилає до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність в загальному порядку відповідно до глави 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність (ч. 4 ст.15КУпАП).

Відповідно до ч. 1ст. 172-20 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Ч. 3ст. 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення вищевказаних дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Статтею 1Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що особливий період -період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій ,а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або до ведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Стаття перша Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на всій території нашої держави з 24.02.2022 введено воєнний стан, який систематично подовжується, діяв на час вчинення адміністративного правопорушення та продовжує діяти на теперішній час.

Порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначено статтею 266-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2023 №32 затверджено Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду (далі по тексту - Порядок), яким визначено процедуру направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (далі - військовозобов`язані), а також військовослужбовців Збройних Сил (далі військовослужбовці) для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), та проведення огляду (п. 1 Порядку).

Відповідно до п. 5 Порядку огляд проводиться: 1) уповноваженою посадовою особою- на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.

Згідно п. 6 Порядку уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків.

У разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду та згода військовослужбовця/військовозобов`язаного з такими результатами є підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до вимог діючого законодавства, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Аналіз диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП вказує на те, що відповідальність за цією нормою настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, обов`язковою ознакою, яка підлягає доведенню, є знаходження військовослужбовця саме на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб саме на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення протоколу ДНК/С № 4887 про військове правопорушення від 09.11.2025 вбачається, що 09.11.2025 о 00 год. 10 хв. у комендантську годину в місті Слов`янськ, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на пункті постійної дислокації військової частини, перебував за кермом транспортного засобу у нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Проте, в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував цей факт.

Долучені письмові пояснення командира взводу БпЛА ОСОБА_2 від 09.11.2025, відповідно до яких, він, як представники ВЧ НОМЕР_2 підтвердив факт перебування військовослужбовця ОСОБА_1 , який проходить службу у ВЧ НОМЕР_2 на території розташування підрозділу з ознаками нетверезого стану, не містять вказівку на дату та час факту такого перебування.

Також, в протоколі зазначений свідок ОСОБА_3 , але відсутні його письмові пояснення, які підтверджують факт вчиненого правопорушення.

Таким чином вказівка в протоколі про адміністративне правопорушення про виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані під час керування транспортного засобу ОСОБА_1 , 09.11.2025 о 00 год. 10 хв. саме на території військової частини/підрозділу не підтверджується матеріалами справи.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення, не доводять вини ОСОБА_1 , у перебуванні 09.11.2025 о 00 год. 10 хв. саме на території тимчасового розташування військової частини у нетверезому стані або виконання ним обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Згідно і положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Таким чином матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП на підставі п. 1ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

За змістом частин 1-2 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2-3 розділу 1 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6-7 розділу 1 Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Провина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом серії № АБА 094520 від 08.11.2025, з якого слідує, що 08.11.2025 о 22-43 год., в м. Слов`янськ, по вул. Поштова, 53, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкотестер Drager та у медичному закладі водій відмовився. З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомлено в повному обсязі, про що свідчить його підпис, при цьому, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- направленням на огляд ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 08.11.2025 о 23-20 год. до КЛПУ «Медичний центр профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, в якому мається відмітка про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду;

- рапортом інспектора взводу 2 роти 1 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Ю.Лещака від 09.11.2025, відповідно до якого 08.11.2025 під час патрулювання у складі екіпажу «Циклон 109» в м. Слов`янськ, по вул. Поштова, 53 о 22-43 год. був помічений транспортний засіб Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_3 без задніх номерних знаків, на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» був зупинений. Під час спілкування з водієм, особу якого було встановлено як військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 , під час спілкування з яким були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, який на пропозицію проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Було викликано на місце працівників ВСП, на ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1ст.130КУпАП, події фіксувались на нагрудний відеореєстратор: 472688, 472710, 472577;

-відеофайламиз Bodycam Motorola VB 400 Solutions № 472688, 472710, 472577 та відеореєстратора 70 MAI на оптичному диску: video _2025-11-10_11-12-18.mp4, video_2025-11-10_11-13-09.mp4, video_2025-11-10_11-12-18.mp4, export-phpks.mp4, долученого до протоколу, з яких вбачається, що на відеореєстратор 70 MAI (video _2025-11-10_11-12-18.mp4, video_2025-11-10_11-13-09.mp4), встановлений у службовому автомобілі поліцейських 08.11.2025 о 23-43 год. зафіксований рух транспортного засобу Volkswagen Passat без задніх номерних знаків, під час зупинки якого з місця водія виходить ОСОБА_1 та дістає з заднього лівого пасажирського сидіння номерний знак автомобіля для огляду поліцейськими. Під час фіксації події на Bodycam Motorola VB 400 Solutions № 472688, ОСОБА_1 08.11.2025 о 22-43 год., перебував в автомобілі на місця водія. Після того, як працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння (22:45:33), після озвучення таких, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестер Drager (22:45:44), на що ОСОБА_1 перебуваючи у явно емоційному стані, провокуючи працівників поліції наголосив на подальше спілкування тільки у разі особистої присутності працівників ВСП та свого безпосереднього керівника/командира (Bodycam Motorola VB 400 Solutions № 472710 -22:48:18-22:49:46), та по прибуттю на місце особи, яка була підтверджена ОСОБА_1 як його керівник (23:00:14), під час фіксації подій на Bodycam Motorola VB 400 Solutions № 472577 на повторну пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестер Drager (22:57:11, 23:34:34), ОСОБА_1 відмовився проходити такий (23:34:41), на пропозицію пройти огляд у медичному закладі (23:34:43), також відмовився (23:34:44). Також працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 підстави зупинки за порушення ПДР: відсутність заднього номерного знаку на авто та за порушення комендантської години (22:46:36). Після повідомлення працівником поліції, що за таке правопорушення передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП(23:34:55), ОСОБА_1 були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст.63 Конституції України (23:3520- 23:36:05), складено протокол за ст. 130 КУпАП , який підписаний ОСОБА_1 без зауважень (00:01:08-00:07:20).

Відеозапис події, що знаходиться на диску, містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП.

Стосовно доводів сторони захисту про неповноту відеозапису, суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. На відеозапису відображено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я.

Тобто вказаний відеозапис надає можливість об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Твердження представника про недопустимість в якості доказу відеозаписів з 70mai DASH, оскільки вони не мають жодних ідентифікаційних номерів; не містять даних про належність пристрою до конкретного транспортного засобу; не прив`язані до конкретної службової особи; не зазначені у протоколі як самостійні та ідентифіковані докази, на увагу не заслуговують, оскільки норми КУпАП, за якими проводиться розгляд протоколів про адміністративне правопорушення за даною категорією справ, не містять вимог щодо процедури оформлення відеозаписів поліцейських, які є додатком до протоколу.

Також суд не приймає до уваги доводи у запереченні про розбіжності в часі відеозапису, оскільки це не впливає на суть правопорушення, а при розгляді справи перевага надається змісту доказу та даний доказ суд оцінює в сукупності з іншими доказами у справі.

Долучений до протоколу відеозапис з відеореєстратора 70 MAI на оптичному диску: video _2025-11-10_11-12-18.mp4, video_2025-11-10_11-13-09.mp4 дає всі підстави вважати, що він знятий саме 08.11.2025 о 22-43 год. під час складання матеріалів стосовно ОСОБА_1 , час на якому зафіксований помилково та свідчить про його суто технічні помилки, правильність фіксації подій 08.11.2025 о 22-43 год на якому підтверджується відображенням часу 22-43 год. на екрані мобільному телефоні під час надходження повідомлення, що знаходився на панелі службового автомобіля поліцейських під час фіксаці на відеореєстратор 70 MAI (video _2025-11-10_11-12-18.mp4- 01:20), зафіксованою обстановкою під час зупиники тз та дій працівників поліції та самого ОСОБА_1 , які співпадають з подіями зафіксованими на Bodycam Motorola VB 400 Solutions № 472688, 472710, 472577, а також рапортом працівника поліції.

Перегляд зазначеного вище відеозапису дає підстави стверджувати про те, що даним записом із достатньою повнотою зафіксовані обставини виявлення та фіксації адміністративного правопорушення, тобто у такому об`ємі, який дає підстави для визнання цього відеозапису доказом у цій справі. Приймаючи до уваги сукупність всіх інших досліджених доказів по справі, керуючись внутрішнім переконанням, суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 08.11.2025 о 22-43 год транспортним засобом.

Посилання в запереченні на незалучення свідків також на увагу не заслуговують, оскільки як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер", у медичному закладі та його відмова від освідування. Вказані обставини чітко зафіксовано на цифровому носії (оптичному диску), який долучений до матеріалів справи. Відтак присутність свідків із врахуванням вимог ст. 266 КУпАП не є обов`язковою з огляду на те, що здійснювалась відеофіксація технічними засобами.

Доводи захисника, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому огляд на стан сп`яніння повинен проводитися відповідно до порядку передбаченого ст.266-1 КУпАП, а притягнення до відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, є хибними.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Статтею 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння -

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП та притягнення до відповідальності за ст. 172-20 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у заборонених місцях у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП, не залежно від його статусу та місця роботи.

Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку. Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та відповідно протокол складено саме за ст. 130 КУпАП, як водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на вимогу поліцейського.

Всі викладені письмово заперечення адвоката не є суттєвими та фундаментальними порушеннями, які б впливали на склад адміністративного правопорушення та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а отже не є підставою для задоволення його клопотання про закриття провадження у справі.

При цьому, суд жодним чином не ставить під сумнів та не применшує безцінний та вагомий вклад, який ОСОБА_1 робить, проходячи службу в рядах ЗСУ, однак зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, та є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті. Відповідно, застосування санкції ч.1 ст.130 КУпАП, не означає, що це фактично призведе до неможливості виконання ним конституційного обов`язку щодо захисту держави, оскільки Конституцією України не передбачено покладення обов`язку по захисту країни, її незалежності та територіальної цілісності, виключно на осіб, які мають право керування транспортними засобами, що також не свідчить про надмірний формалізм при розгляді справи.

Суд вважає, що викладені доводи сторони захисту про закриття провадження, протирічать встановленим судом обставинам на підтвердження вини ОСОБА_1 , заявлені та подані виключно для уникнення відповідальності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, знайшла своє підтвердження зібраними доказами, і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для досягнення визначеної в ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення, а саме виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, ступеня небезпеки та наслідків, які б могли настати, особи правопорушника, ступеня його вини, відношення до скоєного та майнового стану, приходить до висновку, що відносно ОСОБА_1 слід призначити покарання за ч.1ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст.40-1КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ч.3 ст. 172-20, ст. ст. 36, 40-1, 283,284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), кодкласифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять)грн. 60 копійок, рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), кодкласифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Аліна Олександрівна Гончарова