КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16грудня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Дудко О. В. разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 31 серпня 2023 року о 17 год. 02 хв., керуючи велосипедом без н.з., на пров. Музейному в м. Києві, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, вчасно не зреагувала на її зміну, внаслідок чого здійснила наїзд на транспортний засіб «Toyota Camry» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п. 2.3 (б) ПДР України. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено її від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_3 - адвокат Дудко О.В. подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник вказує, що вимогами ст. 277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Повідомлення у інший спосіб, наприклад, надсилання SMS-повідомлення або направлення повідомлення до застосунку «Дія» вимогами КУпАП не встановлено.

На адресу проживання ОСОБА_1 , яка була правильно вказана у протоколі про адміністративне порушення, не надсилалася судова повістка про виклик на 24.05.2024 року до Печерського районного суду міста Києва на розгляд справи. Таким чином, ОСОБА_1 , а також її законний представник, станом на 24.05.2024 року, не були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Крім того, ОСОБА_3 та її законний представник ОСОБА_4 виїхали за межі України після 02.09.2023 року, що підтверджується довідкою Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Таким чином, захисник не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що неповнолітня ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а також із твердженням, що про поважність причин її неявки суду не повідомлялася.

Крім того, неповнолітня ОСОБА_5 не могла самостійно реалізувати своє право на захист без участі законного представника, що є порушенням вимог статті 270 КУпАП, відповідно до якої участь законного представника неповнолітнього у провадженні у справах про адміністративні правопорушення є обов`язковою. Водночас, у постанові Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2024 року відсутня інформація про повідомлення законного представника про час розгляду справи.

Оскільки, ні ОСОБА_1 , ні її законний представник не була належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, унаслідок чого не мали можливості своєчасно отримати копію постанови та подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк. Копія постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2024 року не була вручена ОСОБА_1 та її законному представнику особисто, можливо, вона була надіслана поштою протягом трьох днів відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, але не могла бути отримана у зв`язку з перебуванням у цей час ОСОБА_1 та її законного представника за кордоном України.

Про наявність постанови судді від 24 травня 2024 року захисник дізналася із відкритих джерел (Єдиного державного реєстру судових рішень) лише 05 жовтня 2025 року та одразу повідомила про це ОСОБА_1 . Таким чином, пропуск строку на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва є наслідком об`єктивних та поважних причин, що не залежали від законного представника чи ОСОБА_1 .

В апеляційні скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Дудко О.В. просить постанову Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник вказала, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Протокол №260779 містить інформацію про те, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином, уповноваженому представнику органів Національної поліції, який 31.08.2023 року склав протокол про адміністративне правопорушення було достеменно відомо, що ОСОБА_3 є неповнолітньою особою вік якої складає 16 (шістнадцять) років. На думку захисника, складання протоколів про адміністративне правопорушення відносно неповнолітньої особи, враховуючи вимоги ст. 270 КУпАП та вимоги ч. 2 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», повинно відбуватися виключно присутності законних представників (батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників) педагога, оскільки, внаслідок свого віку неповнолітня особа не може повною мірою здійснювати самостійно свої права. Поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 , що, оскільки вона є неповнолітньою особою, її у даній справі має право представляти законний представник відповідно до вимог статті 270 КУпАП, та не ознайомив її із зазначеним спеціальним правом, а також він не забезпечив участі законного представника під час процесуального оформлення матеріалів справи. Внаслідок цього законний представник не була повідомлена про дорожньо-транспортну пригоду, учасником якої була її неповнолітня донька, а отже, складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та відібрання пояснень відбувалося з порушенням вимог ст. 270 КУпАП та ч. 2 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію» - без участі законного представника та захисника.

Захисник звертає увагу суду, що пояснення ОСОБА_3 , які є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення суперечать відомостям, що зазначені у самому протоколі №260779, а саме: ??за поясненнями ОСОБА_3 , вона спускалася з бордюру та не змогла втримати рівновагу і пошкодила двері машини, водій знаходився за кермом та викликав поліцію. Відповідно до протоколу, вона не була уважною, не зреагувала вчасно на зміну дорожньої обстановки та здійснила наїзд не припаркований автомобіль.

Щодо іншого доказу, який суд першої інстанції оцінив та врахував при винесенні оскаржуваної постанови, а саме схеми ДТП, ОСОБА_1 на вимогу поліцейського підписала схему місця дорожньо-транспортної пригоди, але внаслідок вікової незрілості, відсутності достатнього життєвого досвіду та спеціальних знань повноцінно усвідомити, що саме позначено на графічному зображенні місця дорожньо-транспортної пригоди та обставини, що стосуються події, не мала змоги, а тому підпис цієї особи не може розцінюватися як підтвердження достовірності викладених у схемі даних.

На думку захисника, наведені обставини розгляду судом першої інстанції справи вказують на істотне порушення права на захист неповнолітньої ОСОБА_1 , що дає підстави дійти висновку про те, що процесуальні документи справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи - є недопустимими доказами. Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності вини неповнолітньої, станом на 31.08.2023 року, ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення встановленого ст. 124 КУпАП, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доповідь судді по суті апеляційної скарги, частково дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу прийнятною, разом з тим апеляційні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Апеляційним судом було належним чином неодноразово повідомлено захисника адвоката Дудко О.В. шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, а також через підсистему «Електронний суд» (а.с.29-31;39). Повідомлено також особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.40) та потерпілого ОСОБА_2 за номером телефону, які зазначені в матеріалах справи, про що було складено телефонограму (а.с. 38). В судові засідання, призначене на 11 листопада 2025 та 16 грудня 2025 року учасники судового провадження не з`явилися. Разом з тим, від захисника Дудко О.В. надійшло клопотання про розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження без їх участі за вх. №141701 від 06.11.2025 року (а.с. 34-37). Крім того, до початку судового засідання, яке призначене на 16 грудня 2025 року стороною захисту подано чергову заяву про розгляд апеляційної скарги без участі апелянта та її захисника (а.с. 43-45).

Таким чином відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, суд вважає за можливим розглянути дану апеляційну скаргу у відсутність учасників судового провадження у зв`язку з тим, що учасники справи були обізнані про день, час і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що оскаржуване рішення постановлено 24.05.2024 року (а.с.8). Судовий розгляд відбувся у відсутність учасників судового процесу. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.7 зв.) не підписана відповідальною особою, а тому не є належним повідомленням особи про розгляд справи. Крім того в матеріалах справи відсутні також і дані щодо вручення/невручення повістки (а.с.7). Водночас, ОСОБА_1 знала, що її справа буде розглядатися в Печерському районному суді міста Києва, але не вживала належних заходів щоб цікавитись рухом своєї справи. Однак, беручи до уваги відсутність належних даних про повідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення враховуючи положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою реалізації її права на вільний доступ до правосуддя апеляційний суд приходить до висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження і прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги суд виходить з наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Дудко О.В. стосовно складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та відібрання пояснень з порушенням вимог ст. 270 КУпАП та ч. 2 ст. 33 Закону України «Про національну поліцію» - без участі законного представника та захисника є безпідставними з огляду на таке.

Приписами статті 12 КУпАП встановлено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

КУпАП не містить вимоги щодо обов`язкової участі законного представника саме під час складання протоколу, а статтею 256 КУпАП чітко визначено перелік обов`язкових реквізитів протоколу та порядок його складання. При цьому КУпАП не передбачає, що протокол щодо неповнолітнього є недійсним або не може бути складений без попереднього залучення його законного представника.

Вимога обов`язкової участі законного представника стосується розгляду справи (ст. 270 КУпАП), а не моменту фіксації правопорушення. Складання протоколу є лише процесуальною дією фіксації факту події, яка за своєю природою відбувається одразу після правопорушення та не потребує участі додаткових осіб. Законодавець не вимагає присутності законного представника на місці ДТП чи в момент оформлення матеріалів, оскільки це б фактично унеможливило документування правопорушень, вчинених неповнолітніми, а відтак відсутність законного представника під час складання протоколу не впливає на можливість суду оцінити матеріали справи.

Таким чином, доводи апелянта спрямовані не на заперечення факту, а на формальне посилання, яке не спростовує самої події ДТП та встановлених фактичних обставин справи.

Разом з тим, постановою Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено її від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення має бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про необхідність встановлення вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до висновку Вищого адміністративного суду України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», у разі закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не встановлюється.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, в тому числі з нереабілітуючих підстав як в даному випадку за ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Дудко О.В., однак приходить висновку про зміну резолютивної частини постанови Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнитиклопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Дудко О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року та вважати апеляційну скаргу прийнятною.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дудко О.В.- залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП змінити резолютивну частину постанови Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року, виключивши з абзацу першого резолютивної частини вищевказаного судового рішення посилання на визнання винною ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

В іншій частині постанову Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 757/40591/23-п

Апеляційне провадження № 33/824/5306/2025

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Смик С.І.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.