Номер провадження 3/523/4300/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Кремер І.О., розглянувши матеріали 1 взводу 8 роти 1 батальйону полку Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшли матеріали матеріали 1 взводу 8 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КпАП України.

Із Протоколу Серії ЕПР1 № 427703 від 19.08.2025 року вбачається, що 19.08.2025 року, близько о 11 год. 33 хв., гр. ОСОБА_1 , керував т/з «Lexus GS 300», н/з НОМЕР_1 , в м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 80, зі швидкістю 74 км/год., що перевищує встановлену допустиму швидкість руху в межах населеного пункту (50 км/год.), при цьому не мав права керування т/з, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 5 КУпАП.

Представником правопорушника ОСОБА_1 Голоденко Л.О. було надано суду письмові пояснення, в яких вказує на те, що в матеріалах справи, відсутні будь-які докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Lexus GS 300, більш того, він і не є власником даного авто. Під час перевірки документів та бази даних поліцейський встановив, що ОСОБА_1 , який має чинну, не скасовану постанову за аналогічне правопорушення від 8 лютого 2025 року. Факт повторності є кваліфікуючою ознакою для ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка передбачає найсуворіше стягнення: штраф 40 800 грн та позбавлення права керування на строк до 7 років, а також потенційне оплатне вилучення ТЗ. У протоколі серії ЕПР1 №427703, що складено відносно ОСОБА_1 , зазначено, що є наявні технічні засоби відеозапису № 474539 та №474571, однак до протоколу додано диск, на якому вказані відеозаписи відсутні. Матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 фактично здійснював керування транспортним засобом у момент зупинки або порушив дійсно правила дорожнього руху, адже відсутня складена поліцейськими постанова або протокол про адміністративне правопорушення, якими б було підтверджено притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за перевищення швидкості. А тому, просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні проти обставин викладених у протоколі заперечив, вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав. Окрім того, пояснив, що він не керував транспортним засобом, який вказано у протоколі.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно приписів п. 1.10 Закону України Про дорожній рух водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 р. встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Статтею 126 ч. 5 КпАП України визначено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Суддя констатує, що у протоколі Серії ЕПР1 № 427703 від 19.08.2025 року вказано про те, що до протоколу додається технічний засіб відеозапису ПВР 474539.

Однак, при дослідженні вказаних матеріалів адміністративної справи суддею було виявлено, що диск, який доданий працівниками поліції до протоколу, та на якому відображені вказані відеозаписи пошкоджений (при візуальному огляді наявні очевидні подряпини), що унеможливлює відтворення відеозаписів та встановлення факту керування саме гр. ОСОБА_1 транспортним засобом, вказаним у протоколі Серії ЕПР1 № 427703 від 19.08.2025 року.

Враховуючи викладене, долучені до протоколу докази суд не може визнати допустимими та такими, які узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять "обвинувачення за адміністративним проступком" та "обвинувачення, які мають ознаки злочину", залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі "Лутц проти Німеччини", "Отцюрк проти Німеччини», "Девеєр проти Бельгії», "Адольф проти Австрії" та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги той факт, що диск наявний в матеріалах справи пошкоджений, у зв`язку із чим неможливо відобразити інформацію на вказаному технічному носії інформації, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 126, 251, 280, 247 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер