Справа №443/2066/25
Провадження №3/443/932/25
ПОСТАНОВА

іменем України

22 грудня 2025 рокусуддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків передбачених ст.150 СК України щодо виховання та утримання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке проявилося у тому, що 08.11.2025 біля 17.00 год. в АДРЕСА_2 остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння і мала намір забрати свого малолітнього сина з місця проживання. У зв`язку із нетверезим станом ОСОБА_1 , її батько не допустив цього, оскільки вважав, що його донька ОСОБА_1 не могла забезпечити безпеку і належний догляд за немовлям.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про місце, дату та час розгляду справи.

Одночасно, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 згідно якої остання просить розглянути адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст.184 КУпАП без її участі. Вину свою визнає, в чому щиро розкаюється.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, що притягається до відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Приписи статті 150 Сімейного кодексу України, зобов`язують батьків, зокрема забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечуються системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст.152 СК України).

Відповідно до положень ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведеною повністю

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

-протоколом про адміністративні правопорушення Серія ВАД №989095 від 12.11.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 повідомила, що з протоколом згідна;

-рапортом працівника ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 08.11.2025 про реєстрацію повідомлення про адміністративне правопорушення, згідно якого 08.11.2025 о 17.33 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.11.2025 о 17.32 год. за адресою АДРЕСА_3 , заявниця мати ОСОБА_1 повідомила про те, що дідусь не віддає її дитину, якій 1 місяць. Заявниця можливо перебуває у алкогольному сп`янінні;

-копією свідоцтва про народження, виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого його батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 12.11.2025, згідно яких останній повідомив, що 08.11.2025 біля 17.00 год його дочка - ОСОБА_5 вживала велику кількість спиртних напоїв разом із своїми друзями та вирішила піти продовжувати свою вечірку. В подальшому його дочка сказала, що хоче взяти із собою дитину, однак він усвідомлював, що на той час його дочка знаходилась у нетверезому стані та існувала реальна загроза життю і здоров`ю для його онука. Однак ОСОБА_5 продовжувала наполягати , що бере дитину із собою і у них виник невеликий конфлікт. Він вважає, що на той момент його дочка фактично не могла забезпечити необхідний догляд немовляті, оскільки знаходилась у нетверезому стані, що створювало реальну небезпеку для життя і здоров`я його онука;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.11.2025 року, згідно яких остання повідомила, що 08.11.2025 біля 17.00 год. вона разом із своїми друзями вживала спиртні напої, де в той час із нею знаходився її малолітній син. Випивши достатню кількість спиртних напоїв, вона вирішила взяти із собою свого малолітнього сина, якому виповнився 1 місяць із собою для продовження святкування. Однак її батько ОСОБА_6 сказав, що не дасть їй дитину, оскільки вона п`яна і він переживатиме за онука. Вона визнає, що на той момент її стан не дозволяв їй належним чином піклуватися про дитину та створював загрозу її безпеці. Згідна з тим, що її дії є неналежним виконанням батьківських обов`язків та обіцяє, що більше не зловживатиме спиртними напоями і належним чином виконувати батьківські обов`язки по догляду за своєю дитиною.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведеною повністю.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.34 КУпАП пом`якшують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім для ОСОБА_1 є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 124, 221, 275-280, 283-287КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі ДСА України 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка