Справа № 750/7678/25 Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С.
Провадження № 33/4823/894/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд

у складі: головуючого-судді Салая Г.А., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Степаненка Р.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом зазначено, що 29 травня 2025 року о 14 год 37 хв, в м. Чернігів по вул. Шевченка, 32, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі ЧОПНЛ у лікаря- нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, мотивуючи відсутністю належних та допустимих доказів правопорушення. Вказав, що місцевий суд при розгляді справи не врахував його заперечення на протокол. Вважає, що повторно надіслана на адресу суду копія протоколу не була доопрацьована, оскільки не надана йому на ознайомлення та підпис. Також на копії даного протоколу немає підпису особи, яка його складала, а є підпис особи, яка її повторно виготовила. Зазначив, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Дослідивши апеляційну скаргу, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Степаненка Р.О. які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та просили їх задовольнити з наведених вище підстав. ОСОБА_1 пояснив, що отримав вибухову травму та як наслідок має тремор рук, часткову втрату зору, але поліцейські упереджено відносяться до нього, зупиняючи та пропонуючи безпідставно огляд на стан сп`яніння, на підтвердження надав копії медичних висновків, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_1 отримав вибухову травму, тремор повік, рук, дистальний гіпергідроз. Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1ст. 9 КпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі не можливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345142 від 29.05.2025 о 14 год 37 хв в м. Чернігові на вул. Шевченка, 32 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі ЧОПНЛ у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Згідно наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло, неприродна блідість. (а.с. 10).

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається зупинку працівниками поліції транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Працівник поліції, який підійшов до нього роз`яснив причину зупинки. В ході спілкування працівниками поліції були виявлені ознаки сп`яніння, про що повідомлено водієві та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився, пояснивши, що ознаки, які були виявлені поліцейським, це наслідки отриманої ним вибухової травми та втрата ним зору на 50% та його відмова пов`язана з тим, що він поспішає в лікарню. Водієві були роз`яснені його права та наслідки відмови від проходження медичного огляду. Далі були оформлені матеріали адміністративної справи, де було ознайомлено ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення про що він поставив свій підпис та в графі пояснення власноручно зазначив, що з правопорушенням не згоден.

Такі пояснення та викладені в апеляційній скарзі обставини знайшли своє підтвердження під час дослідження в якості доказу відеозапису із нагрудної камери поліцейського, долученого працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, наданими апелянтом документами: довідкою про обставини травми №15152124 від 14.05.2025р., відповідно до якої ОСОБА_1 22.04.2025 отримав вибухову травму, акубаротравму з перфорацією правої барабанної перетинки, цефалічний синдром, де також зазначено, що в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння не перебував;

довідкою військово лікарської комісії №2025-0513-0955-3190-7 від 13.05.2025, в якій описаний діагноз в наслідок травми, пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби;

довідкою військово лікарської комісії №134221 від 14.08.2024 щодо наслідків вибухової травми;

випискою із медичної карти амбулаторного хворого №ЄА6233 від 28.04.2025р.,

випискою із медичної карти амбулаторного хворого №1763 від 13.05.2025р., де з поміж іншого зазначено, що ОСОБА_1 22.04.2025р. під час бойових дій отримав струс головного мозку, тремор повік, рук, дистальний гіпергідроз.

Таким чином, слід зробити висновок, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження порушення п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 , а при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не дотримано вимоги ст. 266 КУпАП.

Отже, висновок місцевого суду, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та вважаються апеляційним судом обґрунтованими.

З огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай