ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/1522/25 Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М.
Провадження № 33/817/646/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Микитчина П.С. на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно постанови ОСОБА_1 25.10.2025 р. о 22 год. 37 хв., керував транспортним засобом марки «ВMW5201» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Тернопільська в м.Бережани Тернопільської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився, і такі його дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Микитчин П.С. просить скасувати постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнавав своєї вини, так як не вчиняв інкримінованого йому адміністративного правопорушення;

підстава зупинки транспортного засобу у працівників поліції була відсутня;

працівники поліції не озвучили ОСОБА_1 виявлені ними ознаки алкогольного сп`яніння;

ОСОБА_1 не було ознайомлено з його правами та обов`язками;

працівник поліції наполягав на тому, щоб ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння задля того, щоб затримати останнього до приїзду СОГ;

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складено після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення;

другий примірник акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вручено не було.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494090 від 25 жовтня 2025 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 25 жовтня 2025 року; довідках начальника відділу поліції №1 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області від 28 жовтня 2025 року; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6016626 від 25 жовтня 2025 року; рапорті старшого інспектора чергового відділу поліції №1 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області від 28 жовтня 2025 року ОСОБА_2 ; відеозаписах наявних у матеріалах справи.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що у працівників поліції була відсутня підстава зупинки транспортного засобу, є безпідставні, так як спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494090 від 25 жовтня 2025 року, який узгоджується з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Так, даними відеозапису (файл export-34pwj.mp4 з 22:44:05 год) зафіксовано розмову ОСОБА_1 із працівником поліції з приводу того, що він керував транспортним засобом у темну пору доби з недостатньо освітленим номерним знаком, що і стало підставою зупинки його транспортного засобу. Після перевірки освітлення номерного знаку свого транспортного засобу, ОСОБА_1 фактично визнав той факт, що працівники поліції правомірно зупинили його, так як повідомив працівників поліції що він забруднений (файл export-34pwj.mp4 з 23:13:35 год).

Крім наведеного, твердження захисника про те, що у працівників поліції була відсутня підстава зупинки транспортного засобу, спростовуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6016626 від 25 жовтня 2025 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 за те, що він 25 жовтня 2025 року о 22:34:47 год керував транспортним засобом марки «ВMW5201» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Тернопільська в м.Бережани Тернопільської області у темну пору доби з недостатньо освітленим номерним знаком.

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і в ході апеляційного розгляду не надано, отже на даний час вона не скасована і набрала законної сили.

Суд апеляційної інстанції відхиляє твердження апеляційної скарги про те, що працівники поліції не озвучили ОСОБА_1 виявлені ними ознаки алкогольного сп`яніння, так як з наявних у справі відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що працівник поліції оголошував ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, які стали причиною направлення останнього на відповідний огляд (файл export-34pwj.mp4 з 23:07:00 по 23:07:40 год).

Окрім цього, ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), які були визначені поліцейським підставою для направлення на огляд на стан сп`яніння зафіксовані як в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного стосовно ОСОБА_1 , так і в направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 жовтня 2025 року, що спростовує твердження апелянта про те, що працівники поліції не озвучили ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що працівник поліції наполягав на тому, щоб ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння задля того, щоб затримати останнього до приїзду СОГ, оскільки з наявних у матеріалах цієї справи відеозаписів нагрудних камер працівників поліції не вбачається з боку працівників поліції провокативних чи інших неправомірних дій відносно ОСОБА_1 . Крім того, стверджуючи в апеляційній скарзі, що дії працівників поліції були незаконними апелянт не наводить жодних відомостей про оскарження таких дій поліції в порядку, передбаченому КАС України, або до правоохоронних органів вищого рівня.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було ознайомлено з його правами та обов`язками, спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494090 від 25 жовтня 2025 року ОСОБА_1 було роз`яснено його права, що підтверджується його підписом. Вищевказаний протокол підписаний останнім без зауважень. Також, даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції (файл export-34pwj.mp4 з 23:09:10 год) зафіксовано як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки передбачені ст.268 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння є надуманими та спростуються наявними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису (файл export-34pwj.mp4 з 22:47:40, 23:03:00 год) вбачається, що працівник поліції неодноразово, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, які були озвучені ОСОБА_1 , пропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер, так і у медичному закладі, на що останній вимагав у працівників поліції, перед тим як проходити огляд, роз`яснити йому підстави проходження такого огляду, а також підставу зупинки. При цьому, ОСОБА_1 поліцейські неодноразово пояснювали ті підстави, з яких він повинен пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, а також підставу зупинки його транспортного засобу. Також, ОСОБА_1 було роз`яснено, що у випадку відмови від огляду, на нього буде складено протокол за ст.130 ч.1 КУпАП. Таким чином, зафіксована на відео поведінка ОСОБА_1 підтверджує правильність висновків суду першої інстанції про невиконання останнім законної вимоги працівників поліції щодо проходження огляду у встановленому порядку, яку він згідно вимог п.2.5. ПДР повинен був виконати добровільно та без висунення будь-яких додаткових умов.

Незважаючи на вказані вимоги ПДР ОСОБА_1 на неодноразові вимоги працівника поліції пройти такий огляд як на місці зупинки так і у медичному закладі не погоджувався. Такі дії ОСОБА_1 працівник поліції правильно оцінив як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, про що склав відповідний протокол.

Враховуючи наведене, дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки його дії свідчили про небажання проходити відповідний огляд, а тому доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Доводи апеляційної скарги про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складено після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення є неналежними, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, тому в працівників поліції не було підстав оформляти направлення водія у відповідний медичний заклад.

За змістом положень частин третьої, четвертою ст.266 КУпАП підставою для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. При цьому, Інструкція не містить вимог про те, що письмове направлення має бути вручене особі, яка підлягає огляду. Натомість відомості про направлення на проходження огляду на стан сп`яніння вносяться лікарем до його висновку за результатами огляду.

Зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на місці його зупинки відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився проходити такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи відеозаписом, а тому вищевказані доводи апеляційної скарги є помилковими.

Твердження захисника про те, що другий примірник акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вручено не було, суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції (файл export-34pwj.mp4 з 23:49:00 год) працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 із актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та на неодноразові запитання Чи будете підписувати акт огляду? ОСОБА_1 повідомив працівника поліції Я не відмовлявся від проходження огляду. Такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від підпису акту огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи містять повний пакет документів, у тому числі акт огляду, який оформлений належним чином, із дотриманням усіх вимог законодавства. Жодних скарг чи зауважень з боку ОСОБА_1 щодо оформлення відносно нього адміністративних матеріалів не зафіксовано.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Микитчина П.С. залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року, відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя