Провадження № 3/932/4759/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Орчелота А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої на посаді керівника ПП «ДЮНА-С», зареєстрованої та проживаючої за адресом: АДРЕСА_1 .

за ч.1 ст.163-2КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшов протокол про адміністративне правопорушення №62808/04-36-04-10/33159702 від 21 листопада 2025 року, відповідно до якого, керівник ПП «ДЮНА-С», вчинила правопорушення з питання несвоєчасного подання до установи банку платіжного доручення на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку додану вартість згідно декларації з податку на додану вартість за серпень 2025 року (від 15.09.2025 року №) граничний термін сплати 30.09.2025 (станом на 01.10.2025 заборгованість по даній декларації склала 122659,35 грн.) відповідно, що спричинило виникнення податкового боргу, чим порушено вимоги п.п.16.1.4, п. 16.1 ст.16, п.57.1 ст.57ПК України, що підтверджено актом з питання дотримання строків подання платіжних доручень до установ банків на перерахування належної до сплати суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість №58602/04-36-04-10/33159702 від 03.11.2025 року.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.163-2КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2КУпАП, провадження просила закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно, оскільки податок сплачений вчасно та в повному обсязі. На підтвердження наведених доводів ОСОБА_1 надала копію податкової декларації з податку на додану вартість, відповідну квитанцію та платіжні інструкції.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом встановлено, що викладені в протоколі обставини правопорушення та висновки щодо них не відповідають фактичним обставинам справи, а також не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи.

У якості доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2КУпАП податковим органом надано: протокол про адміністративне правопорушення №62808/04-36-04-10/33159702 від 21 листопада 2025 року, Акт «про неподання або несвоєчасне подання посадовими особами ПП «ДЮНА-С» платіжних доручень на перерахування належних до сплати податку на додану вартість за серпень 2025 року» №58602/04-36-04-10/33159702 від 03.11.2025 року, повідомлення про запрошення для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно до ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.9КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідним є встановлення об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вказаних складових, виключає можливість притягнення особи, до адміністративної відповідальності.

Диспозиція частини першої статті 163-2КУпАП передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Так, відповідно до вимог ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статей 245,280КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно статті 283КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Як вбачається з матеріалів справи, на обґрунтування інкримінованого діяння, до протоколу про адміністративне правопорушення надано лише копію акта перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток ПП «ДЮНА-С».

Відповідно до п.86.1 ст.86ПК України, акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно з положень ст.58 та п.86.8 ст.86ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.

Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

У своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Дана правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №П/811/2893/14.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

За загальними положеннями притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оскільки, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, на думку суду, лише акт перевірки, не може слугувати достатнім доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2КУпАП, а надані ОСОБА_1 докази на підтвердження своїх пояснень, а саме: копії податкової декларації з податку на додану вартість, квитанції і платіжної інструкції, за якими вбачається своєчасне подання до установи банку платіжного доручення на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку додану вартість за серпень 2025 року, спростовують відомості викладені акті та протоколі податкової, складених уповноваженою на те особою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 , у зв`язку з її недоведеністю у встановленому діючому законом порядку, не може ґрунтуватись на припущеннях та в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2КУпАП, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, і, керуючись ст.ст.163-2,251,252,283,284,287,294КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-2КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Дніпра А.В. Орчелота