Справа № 728/2381/25 Головуючий у 1 інстанції Сороколіт Є.М.
Провадження № 33/4823/1022/25
Категорія - ч.2 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Ковалюха В. М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференції із захисником з використанням його власних технічних засобів, апеляційну скаргу захисника адвоката Ковалюха В. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, фактично проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки 9 місяців 20 днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 08 вересня 2025 року о 07 год. 01 хв. по вул. Батуринська, поблизу буд. 36, у м. Бахмач, ОСОБА_1 керував автомобілем марки VOLKSWAGEN, модель TOURAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини; не чітке мовлення та не стійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згадане правопорушення має ознаку повторності, оскільки ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, згідно з постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17.07.2025 №730/1011/25 (провадження №3/730/443/2025).

В апеляційній скарзі захисник адвокат Ковалюх В. М. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Мотивує тим, що матеріали справи не містять відомостей (доказів) факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у дату та час, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції сформулював обвинувачення відмінне від обвинувачення, яке зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення від 08.09. 2025.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 дані дії вчинив повторно на протязі року, а про постанову Борзнянського районного суду нічого не сказано.

В постанові суду записано так: «Згадане правопорушення має ознаку повторності, оскільки ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, згідно з постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17.07.2025 №730/1011/25 (провадження №3/730/443/2025)».

Тобто, місцевий суд вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення, але категорично не вказав, що водій дані дії вчинив повторно на протязі року, як вказано в протоколі.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведений, оскільки при перегляді відеозапису його автомобіль не рухається, а двигун не працює.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Ковалюх В. М. підтримав доводи апеляційної скарги, акцентуючи увагу на тому, що не доведений факт керування автомобілем.

Заслухавши аргументи захисника, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається з переглянутих апеляційним судом відеозаписів, доданих до протоколу, 08.09.2025, о 07 год. 01 хв., працівники поліції підходять до автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель TOURAN, державний номерний знак НОМЕР_1 та питають у водія «куди направляєтесь?», на що останній відповів «…їду до дому, у відпустку…».

У подальшому водій ОСОБА_1 повідомляє поліцейському, що вдома забув посвідчення водія. При цьому, за кермом перебував ОСОБА_1 та не заперечував, що він керував автомобілем. На відео видно як поліцейським встановлена особа водія ОСОБА_1 .

Також на відеозапису чітко зафіксовано як працівник поліції називає виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовляється, після чого поліцейський пропонує пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 також відмовляється та повідомляє, що вранці випив «Бренді коли».

Після цього на відео зафіксовано, як ОСОБА_1 , вийшовши з автомобіля, не заперечує керування транспортним засобом, разом з тим намагається домовитися з працівниками поліції.

Враховуючи зазначене, поліцейським було повідомлено про складання протоколу за статтею 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з такою відмовою.

При цьому ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, згідно з постановою суду від 17.07.2025 справа №730/1011/25 (провадження 3/730/443/2025), яка 29.07.2025 набрала законної сили, чого не заперечував і сам ОСОБА_1 .

Отже, місцевий суд обґрунтовано відхилив твердження захисника, що оскільки автомобіль не рухався на момент початку запису відеофіксації обставин правопорушення, то не можна вважати, що ОСОБА_1 керував таким транспортним засобом.

Під керуванням транспортним засобом вважається момент встановлення особою контролю над таким транспортним засобом та створенням умов для його руху (розташування водія за кермом поєднане із запуском двигуна, перевіркою органів керування, увімкнення покажчиків повороту тощо).

Так, на оглянутому відеозапису обставин правопорушення зафіксовано, що увімкнене запалення транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, модель TOURAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , про що свідчить панель приборів, яка підсвічується.

Отже, місцевий суд вірно вказав, що ОСОБА_1 було встановлено контроль над транспортним засобом і створені початкові умови для його руху.

Щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння, то у суду не має підстав ставити під сумнів виявлені поліцейським у ОСОБА_1 ознаки, оскільки такі ознаки носять індивідуальний характер і їх прояв у кожної особи може бути різний, а тому чіткого відображення ознак сп`яніння відео може не передавати.

Позицію ОСОБА_1 , який не визнав своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції вірно розцінив як спосіб захисту, обраний для себе особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки його доводи та доводи захисника не знайшли свого підтвердження, долучені до матеріалів докази, зокрема, і відеозапис правопорушення, який є безперервним та проведений з дотриманням Інструкції, місцевий суд обґрунтовано визнав належними, такими що зібрані відповідно до діючого законодавства.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, захисник, наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені права ОСОБА_1 , не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, у той час як сам ОСОБА_1 , окрім прав, наділений ще і обов`язками, які повинен неухильно виконувати.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та ухвалив обґрунтоване рішення про накладення стягнення, у якому по прикладу Верховного Суду оформлена постанова, яка містить формулювання правопорушення, у тому числі і ознаки повторності, яке нічим не відрізняється від його формулювання у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Ковалюха В. М. залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець