Житомирський апеляційний суд
Справа №293/9/25 Головуючий у 1-й інст. Збаражський О. М.
Номер провадження №33/4805/903/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Поліщук Тетяни Олександрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 29.12.2024 о 09 год 54 хв на дорозі Виступовичі-Житомир, 158 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Мазда, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Поліщук Т.О., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права. Вказала на відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, порушення ПДР, у зв`язку з чим вимоги працівників поліції є безпідставними, а складені процесуальні документи відносно нього не є належними доказами вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Відеозапис не є безперервним, звук не чіткий, з відеоматеріалу не можливо відтворити всі обставини події, зафіксована лише процедура складання протоколу та адміністративних матеріалів в службовому автомобілі працівників поліції. Зазначила, що поведінка ОСОБА_1 є адекватною, тремтіння рук відсутнє, що виключає наявність ознак алкогольного сп`яніння. Окрім того, не встановлено наявність у працівників поліції приладу «Драгер», сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Наголосила, що працівниками поліції допущено істотні порушення порядку проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення адміністративних матеріалів. Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення для визнання вини особи у вчиненні інкримінованого правопорушення. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску такого строку апелянт посилається на те, що вказані в постанові Житомирського апеляційного суду від 05.06.2025, про повернення апеляційної скарги, недоліки усунула. Поновлення строку є дотриманням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Поліщук Т.О. до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не направили, а тому суд розглянув справу у їх відсутність, що відповідає ч.6 ст.294 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕНА1 №207820 від 29.12.2024 вбачається, що 29.12.2024 о 09 год 54 хв на дорозі Виступовичі-Житомир, 158 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Мазда, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився на нагрудний відео реєстратор поліцейського номер 1, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕНА1 №207820 від 29.12.2024 (а.с.2); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3749767 від 29.12.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до Черняхівської ТМО (а.с.5); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55,56,59,63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.6); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.7); відеозаписом події (а.с.10).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

На наявному в матеріалах справи відеозаписі з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Встановлено, що водій ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від законної вимоги працівників поліції пройти відповідний огляд, як із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 роз`яснені його права, він ознайомився зі складеними відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення та іншими процесуальними документами, які підписав без будь-яких зауважень. Водія відсторонено від керування транспортним засобом.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу, тому у працівників поліції не було підстав надавати для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, інформувати про порядок застосування спеціального технічного засобу. Відповідно, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними. Крім того, відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Такої вимоги ОСОБА_1 не висловлював і його відмова від проходження огляду не була пов`язана з відсутністю зазначених документів.

Слід також зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. Тому, доводи захисту у частині відсутності у ОСОБА_1 видимих ознак алкогольного сп`яніння не є слушними. З відеозапису фіксації обставин події вбачається, що у працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлення останнього про виявлені у нього ознаки, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, вимога поліцейського про проходження відповідного огляду була законною.

Факт керування транспортним засобом підтверджується постановою, підписаною ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР під час керування транспортним засобом (а.с.3). Тому, доводи захисника про відсутність зафіксованого відеозаписом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не спростовують наявність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП, працівниками поліції не допущено.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕНА1 №248738 від 16.02.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи, дослідив докази, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Поліщук Тетяни Олександрівни, подане в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Поліщук Тетяни Олександрівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич