Номер провадження: 33/813/1280/25
Справа № 522/7501/25
Головуючий у першій інстанції Кривохижа Ю. А.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бандиш Г.І. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який працює кухарем їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з оскарженою постановою, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.01.2025 року №29 кухар їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_1 прибув у відрядження до військової частини НОМЕР_3 з метою доукомлектування підрозділів, що виконують завдання у складі угруповання різнорідних сил Військово-Морських Сил Збройних Сил України з 29.01.2025 року до окремого розпорядження.

23.03.2025 року начальником поста спостереження та зв`язку (Чорноморськ) військової частини НОМЕР_2 , головним корабельним старшиною ОСОБА_2 та старшим оператором поста спостереження та зв`язку (Чорноморськ) військової частини НОМЕР_2 , старшиною 2 статті ОСОБА_3 були помічені неадекватна поведінка, порушення координації рухів (порушення мови, виражене тремтіння рук матроса ОСОБА_1 .

Під час бойового чергування матрос ОСОБА_1 доповів, що виявив через оптико-електронну камеру пінгвіна біля південного маяка.

24.03.2025 року матрос ОСОБА_1 був направлений на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР (направлення командира військової частини НОМЕР_2 вих. №511/257 від 24.03.2025 року).

24.03.2025 року, в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану матрос ОСОБА_1 відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.03.2025 року №000714 перебував у стані наркотичного сп?яніння.

Таким чином, за викладених вище обставин, матрос ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи у відрядженні та виконуючи завдання на посту спостереження та зв`язку (Чорноморськ) військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби на порушення своїх статутних обов`язків, перебував у стані наркотичного сп?яніння в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами розгляду справи в суді першої інстанції, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Бандиш Г.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, на підставі п.1, 7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв?язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує, що постанова місцевого суду незаконна та необґрунтована, у зв`язку із недоведеністю складу адміністративного правопорушення наявними у матеріалах справи доказами, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та через порушення судом норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування вимог скарги захисник посилається зокрема на такі доводи:

-повідомлення про виклик ОСОБА_1 до суду на номер мобільного телефону, що вказаний в протоколі, не надходили, про розгляд справи не повідомлявся;

-23.03.2025 року ОСОБА_1 ніс бойове чергування, перебуваючи у відрядженні до військової частини НОМЕР_2 і лише 24.03.2025 року був направлений на огляд до КНП «ООМЦПЗ»;

-в направленні №511/257 вказано, що ОСОБА_1 направляється до КНП «ООМЦПЗ» саме з ознаками алкогольного сп?яніння, оскільки зазначено, що в нього виявлено запах алкоголю з ротової порожнини, порушено координацію рухів, порушення мови, виражене тремтіння рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці;

-24.03.2025 року ОСОБА_1 направляли до КНП «ООМЦПЗ» саме з ознаками алкогольного сп?яніння, а висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000714 від 31.03.2025 року, не відноситься до обставин, вказаних в протоколі, та є неналежним та недопустимим доказом;

-в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що 23.03.2025 року, крім самого протоколу, що ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп?яніння чи іншого сп?яніння під час бойового чергування;

-у матеріалах справи є посилання на вказівки військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але їх безпосередніх свідчень цього факту немає, що ставить під сумнів, що ОСОБА_1 був виявлений з ознаками сп?яніння саме під час виконання військової служби;

-не дотриманий порядок проведення огляду ОСОБА_1 відповідно до ст.266-1 КУпАП та Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 12.01.2024 року за №32;

-між перебуванням ОСОБА_1 на службі і самим направленням пройшло досить багато часу, що ставить під сумнів, що таке направлення відбулося одразу після виявлення його під час бойового чергування.

Разом з цим, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справу судом розглянуто без виклику та без участі ОСОБА_1 , про існування постанови щодо нього дізнались із ЄДРСР, копія постанови йому не надсилалась, 12.05.2025 року захисник ознайомилась із матеріалами справи та отримала повний текст постанови місцевого суду, після чого невідкладно подала апеляційну скаргу, тому просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 та захисника Бандиш Г.І., які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду не подавали.

Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучені докази; перевіривши наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та в апеляційній скарзі доводи; суд дійшов висновку про таке.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційним судом встановлено таке.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

14.04.2025 року місцевим судом було винесено оскаржену постанову, без участі ОСОБА_1 , з урахуванням заяви останнього від 10.04.2025 року про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до матеріалів справи копія постанови в межах строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 судом не надсилалась.

28.04.2025 року захисник Бандиш Г.І. подала заяву про ознайомлення із матеріалами справи. Право на ознайомлення із матеріалами справи захисником було реалізовано 12.05.2025 року, про що свідчить відповідна розписка (а.с.18).

22.05.2025 року захисником Бандиш Г.І. через місцевий суд подана апеляційна скарга.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови місцевого суду, з посиланням на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Частина 3 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ОД № 511/306 від 08.04.2025 року, копією військового квитка матроса ОСОБА_1 , витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 29.01.2025 № 29, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.02.2025 № 39, копією направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.03.2025 № 511/257, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції матроса ОСОБА_1 від 31.03.2025 № 000714, а також рапортами головного корабельного старшини ОСОБА_2 та старшини ОСОБА_3 .

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 не повідомлявся судом про розгляд справи, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме ОСОБА_1 був повідомлений судом про розгляд справи шляхом направлення смс-повідомлення у додаток «Viber» через автоматизовану систему документообігу суду на номер мобільного телефону, що був ним вказаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.23). Окрім цього, судом проведено розгляд справи з урахуванням заяви ОСОБА_1 від 10.04.2025 року, в якій він просив розглядати справу без його участі. Вказану заяву завірено командиром військової частини НОМЕР_1 .

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 ніс бойове чергування 23.03.2025 року перебуваючи у відрядженні до військової частини НОМЕР_2 , а на огляд до КНП «ООМЦПЗ» був направлений 24.03.2025 року, то апеляційний суд звертає увагу, що згідно з п.п.1, 2, 3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядником (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовцям або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямуванню на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Стосовно доводів захисника про те, що в направленні №511/257 вказано, що ОСОБА_1 направляється до КНП «ООМЦПЗ» саме з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки зазначено, що в нього виявлено запах алкоголю з ротової порожнини, порушено координацію рухів, порушення мови, виражене тремтіння рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці, то апеляційний суд звертає увагу, що в направлені вказані виявлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не всіх, а лише тих, які підкреслені, а саме: порушення координацію рухів, порушення мови, виражене тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.9).

Доводи захисника стосовно того, що у матеріалах справи є посилання на вказівки військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але їх безпосередніх свідчень цього факту немає, що ставить під сумнів, що ОСОБА_1 був виявлений з ознаками сп`яніння саме під час виконання військової служби, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки в матеріалах справи є рапорти вказаних осіб.

Щодо доводів захисника про не дотримання порядку проведення огляду ОСОБА_1 відповідно до ст.266-1 КУпАП та Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 12.01.2024 року за №32, апеляційний суд визнає їх необґрунтованими, оскільки невідповідностей у проведенні огляду ОСОБА_1 ні місцевим судом, ні апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.172-20 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскарженої постанови.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.

Відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання захисника Бандиш Г.І. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу захисника Бандиш Г.І. залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винуватим за ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський