Дата документу Справа № 334/5489/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/996/25Головуючий у 1-й інстанції Фетісов М.В.
Єдиний унікальний №334/5489/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Лихосенка Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лихосенка Євгена Олександровича на постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 06 серпня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 23.06.2025 року о 23 год. 18 хв. по вул.Зачиняєва, 85 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Лихосенко Є.О. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувану постанову винесено з порушенням норм процесуального права. Суд не у повному обсязі з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого необґрунтовано наклав адміністративне стягнення.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Надані ним у судовому засіданні суду першої інстанції пояснення щодо обставин події судом враховано не було. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Водій намагався отримати направлення на проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я та вирішити питання щодо доставки пасажирів додому.

Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису спростовує викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини та одночасно підтверджує показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На переконання апелянта, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 .

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Лихосенка Є.А., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №370982 від 23.06.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння; огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку із відмовою водія;

- направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 23.06.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія від його проходження;

- долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Вказані докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими у розумінні ст.251 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

В ньому зазначено дату та місце його складання, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ніким не заперечується.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція №1452/735"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було оголошено ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення у нього передбачених п.3 розділу І Інструкції №1452/735 ознак такого сп`яніння.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими оголошено водієві, а також викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, у доданих до нього матеріалах.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції №1452/735 ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія. При цьому апеляційний суд зауважує, що нормативні документи не надають водієві або його захисникові права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою, зрозумілою для сприйняття та оголошувалась водієві неодноразово.

На вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу ОСОБА_1 не погодився, зазначив про недовіру до поліцейських та про наміри пройти вказаний огляд у закладі охорони здоров`я. У зв`язку з тим, що в салоні автомобіля перебували пасажири, водій наполягав на самостійному прибутті до медичного закладу на транспортному засобі під його керуванням. На що уповноваженою особою було роз`яснено ОСОБА_1 про його відсторонення від керування транспортним засобом, а також зазначено, що доставляння водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння забезпечується поліцейським. У подальшому водій перебував у автомобілі «Nissan Leaf» та спрямованих проходження огляду на стан сп`яніння дій не вчиняв. Після фіксації уповноваженою особою відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння останньому було роз`яснено передбачені законом права, обов`язки та розпочато оформлення адміністративних матеріалів.

Апеляційний суд підкреслює, що заявлені вимоги про забезпечення можливості самостійного прибуття ОСОБА_1 , у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, до закладу охорони здоров`я на автомобілі під його керуванням, суперечать чинному законодавству.

Відомості про наведене оголошувались водієві, проте останній продовжував залишатися в автомобілі та жодних спрямованих дій на проходження огляду на стан сп`яніння не здійснював.

Така бездіяльність водія розцінюється як ухилення від виконання законної вимоги поліцейського, в чому і вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому обставин, які би дійсно об`єктивно завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, судом не встановлено.

Отже, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 тим самим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення, за що відносно водія складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Між тим, подальші дії ОСОБА_1 , спрямовані на проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу іншого екіпажу патрульної поліції, апеляційним судом до уваги не приймаються.

Адже такі дії відбувалися вже після зафіксованої відмови водія від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння, і за вже викладених обставин юридичного значення вони не мають та жодним чином не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд відзначає, що долучена стороною захисту копія роздруківки зі спеціального технічного приладу від 24.06.2025 року із результатами проведеного тестування відносно ОСОБА_1 з показником 0,00 ‰ жодного доказового значення в даному провадженні не має.

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу іншого екіпажу патрульної поліції після того, як вчинення водієм передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення вже було зафіксовано уповноваженою особою шляхом оформлення адміністративного матеріалу в рамках даного провадження, висновків суду першої інстанції не спростовує.

При цьому апеляційний суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП саме за відмову від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Лихосенка Євгена Олександровича залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 06 серпня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар