Дата документу Справа № 333/9941/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/9941/23 Головуючий в 1 інст.Наумова І.Й.
Провадження №33/807/70/25 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 40 800 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень) 00 копійок, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою суду, 25 жовтня 2023 року о 09 годині 23 хвилин, по вул.Оріхівське шосе, біля буд.14-б, в м.Запоріжжі, ОСОБА_1 , який обмежений у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 07 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП №50592403, та який 24 січня 2023 року вже був притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.126 КУпАП, потворно керував транспортним засобом ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортним засобом у зв`язку з існуючим вищевказаним обмеженням, чим вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він дійсно отримував постанову державного виконавця.

Також, вказує, що суд не звернув увагу на те, що подібна справа стосовно нього за ч.3 ст.126 КУпАП, яка була розглянута Довгінцівським районним судом м.Кривого Рогу закрита на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Окрім того, наголошує, що подібна справа також була розглянута суддею Комунарского районного суду м.Запоріжжя про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, якою провадження у справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки останній у розгляді справи участі не брав, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 23 березня 2024 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, та вже 02 квітня 2024 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В судове засідання, призначене на 12 листопада 2025 року, ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання від останнього не надходило.

Згідно з довідкою секретаря, адвокат Щербачов А.П. в телефонному режимі повідомив, що вже не здійснює захист ОСОБА_1 .

Відомості про іншого захисника Лєтов А.Л. до суду не надав.

Суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав апеляційний розгляд справи задля виклику ОСОБА_1 , останній викликався до суду шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, які повернулись до суду із відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою», а також за допомогою SMS повідомлень за номером телефону, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення зі слів самого ОСОБА_1 (що зафіксовано наявним в справі відеозаписом), а також за номером телефону, який ОСОБА_1 вказав в своїй апеляційній скарзі, також здійснено відповідне оголошення на сайті Судової влади України.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції враховує практику Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18, згідно з якою, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03, п.41) від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.

Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 та забезпечення його права на особисту участь під час апеляційного розгляду справи, проте останній, подавши апеляційну скаргу, долею своєї справи не цікавиться.

В свою чергу, подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку ОСОБА_1 та його захисника може затягнути цей розгляд на невизначений час.

З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Подане раніше захисником - адвокатом Щербачовим А.П. клопотання про зупинення розгляду цієї справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі задоволенню не підлягає з таких підстав.

У своєму клопотанні захисник посилався на положення п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, окрім того, не долучив до вказаного клопотання доказів об`єктивної неможливості у ОСОБА_1 взяти участь в апеляційному розгляді.

В свою чергу, на запит суду надійшла відповідь начальника управління персоналу штабу ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з якою ОСОБА_1 відповідно до наказу певної військової частини від 12 червня 2024 року №170 (номер якої зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до апеляційної скарги ОСОБА_1 документах) має статус військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину з 11 червня 2024 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №245126 від 25 жовтня 2023 року, згідно з яким, 25 жовтня 2023 року о 09 годині 23 хвилин, по вул.Оріхівське шосе, біля буд.14-б, в м.Запоріжжі, ОСОБА_1 , який обмежений у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 07 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП №50592403, та який 24 січня 2023 року вже був притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.126 КУпАП, потворно керував транспортним засобом ВАЗ 2104, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортним засобом у зв`язку з існуючим вищевказаним обмеженням, чим вчинив правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП;

- у постанові головного державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 07 квітня 2020 року ВП №50592403, якою встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з наявністю у останнього заборгованості по сплаті аліментів;

- у довідці, виданій інспектором відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Фоменка А., відповідно до якої гр. ОСОБА_1 має повторність за ст.126 КУпАП (постанова Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року за ч.3 ст.126 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці). Також, ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 з терміном дії з 16 грудня 2017 року по 16 грудня 2047 рік;

- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 25 жовтня 2023 року;

- у письмовій розписці ОСОБА_2 від 25 жовтня 2023 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Самбурцева В.В., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби 25 жовтня 2023 року о 09 год. 23 хв. було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2104 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки документів було встановлено, що водій ОСОБА_1 позбавлений права керування, а також обмежений у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 07 квітня 2020 року ВП №50592403. За обидва правопорушення ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності повторно протягом року. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП. Транспортний засіб передано водію ОСОБА_2 . Подія фіксувалась на бодікамеру. Спеціальні засоби та фізична сила не застосовувалась.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з матеріалами справи та з оскаржуваною постановою, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Як було зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , також не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомляв, клопотання про відкладення судового засідання від останнього до суду також не надходило.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та суперечать матеріалам справи.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження факту отримання ним копії постанови державного виконавця, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З матеріалів цієї справи убачається, що постановою державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 07 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП №50592403 було встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з наявністю у останнього заборгованості по сплаті аліментів.

В цій постанові зазначено, що постановою від 24 березня 2016 ВП №50592403 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №664/174/16-ц, виданого 22 березня 2016 року Цюрупинським районним судом Херсонської області про: стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 29 січня 2016 року і до повноліття кожного з дітей. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 01 квітня 2020 року за період 29 січня 2016 року по 01 квітня 2020 року в сумі, що складає 80 767, 31 гривень, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Згідно з відеозаписом, який долучений до протоколу, ОСОБА_1 не заперечував факту його обізнаності про встановлення щодо нього державним виконавцем тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, надав свої пояснення з зазначеного питання. Також, ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та пояснив, що він прямував до суду. Більш того, поліцейським демонструвався ОСОБА_1 відеозапис, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 не погодився з винесеною щодо нього постановою про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами та оскаржив її в установленому законом порядку, матеріали справи не містять.

Як убачається з довідки, виданої інспектором відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Фоменком А., гр. ОСОБА_1 має повторність за ст.126 КУпАП (постанова Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року за ч.3 ст.126 КУпАП).

Так, з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці. Подія правопорушення мала місце 20 листопада 2022 року.

Вищезазначену постанову суду першої інстанції за ч.3 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку також не оскаржував. Постанова Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року не скасована та набрала законної сили 04 лютого 2023 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких убачається, що останній був обізнаний про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, але вважав, що «термін по адміністративному правопорушенню за ч.3 ст.126 КУпАП вже пройшов». Також, у вказаних поясненнях ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_1 на час зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням та складання щодо нього адміністративних матеріалів за ч.5 ст.126 КУпАП вважався особою, яка обмежена у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця, та особою, яка раніше притягалась до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП, тобто правопорушення ОСОБА_1 було вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Так, частиною 3 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що інші аналогічні справи щодо нього були закриті місцевим судом за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, самі по собі не вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи апелянта про протилежне є безпідставними та суперечать фактичним обставинам справи.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені неуповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів апелянтом у встановленому законом порядку не спростовано.

Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева