КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3589/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Алієвої Д.У.

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лапунько Олени Миколаївни на постанову судді Подільського районного суду міста Києва Ларіонової Н.М. від 11 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Клайнер», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 485 МК України, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0430/90300/24 від 27 вересня 2024 року, 08.09.2021 на підставі митно-брокерського договору від 18.03.2021 №48/21 агентом з митного оформлення ПП «БРОК_ЮОК» (79068, м. Львів, вул. Паньківського, буд. 6а, кв. 4, ) Лавренюком Ю. І. до Енергетичної митниці було подану декларацію типу «ІМ 40 ДЕ» від 08.09.2021 № UA903050/2021/201707 для оформлення та випуску у вільний обіг товару «Бензин авіаційний марки AVGAS 100LL» загальною вагою 23 737 кг, фактурною вартістю 24 323,30 Євро, за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2710 12 31 00, призначений для використання в цивільній авіації, походженням з Європейського Союзу. Заявлена митна вартість товару склала 796 077,95 грн.

Поставка товару здійснювалася в рамках контракту на поставку продукції від 08.07.2021 № KL05072021, укладеного між ТОВ «Клайнер» (юридична адреса станом на момент митного оформлення: 54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Мала Морська, б.108 оф. 707, Україна, ), в особі директора ОСОБА_1 , та естонського підприємства PUMA AVIATION EUROPE OU (10111 Tallin, Roseni 11, Естонія), в особі директорів Петера Сорока.

У відповідності до пункту 6 частини 8 статті 257 Митного кодексу (далі - МК) України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом, для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про надання забезпечення сплати митних платежів: ставки митних платежів; застосування пільг зі сплати митних платежів; суми митних платежів; спосіб і особливості нарахування і сплати митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі надання забезпечення сплати митних платежів) тощо.

Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України регламентовані ст. 270 МК України. Частиною 2 ст. 270 МК України визначено, що правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом (далі - ПК) України з урахуванням особливостей, що визначаються МК України. Особливості оподаткування бензинів авіаційних та палива для реактивних двигунів врегульовано пунктом 229.8 ст. 229 ПК України.

Згідно з підпункту 229.8.3. пункту 229.8 ст. 229 ПК України ввезення на митну територію України або реалізація вироблених в Україні бензинів авіаційних (код 2710 12 31 00 згідно з УКТ ЗЕД) та палива для реактивних двигунів ( код 2710 12 70 00, 2710 19 21 00згідно з УКТ ЗЕД) може здійснюватися із сплатою акцизного податку за ставками визначені підпунктом 215.3.4. пункту 215.3 ст. 215 ПК України без застосування підвищувального коефіцієнта 10.

Для ввезення на митну територію України або реалізації вироблених в Україні бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів імпортер бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів оформлює податковий вексель у трьох примірниках , а виробник бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів - у двох примірниках.

Таким чином, під час митного оформлення митної декларації від 08.09.2021 № UA903050/2021/201707, директором ТОВ «Клайнер» ОСОБА_1 відповідно до ст. 229 Податкового кодексу (далі - ПК) України як підставу для сплати акцизного податку без застосування підвищувального коефіцієнту 10, було подано податковий вексель від 01.09.2021 серії АА № 2791294 на суму акцизного податку 265 600,00 грн., який було видано та взято на облік в Головному управлінні Державної податкової служби (далі - ГУ ДПС) у Миколаївський області.

Сума акцизного податку у зазначеному податковому векселі, обрахована з урахуванням вимог підпункту 229.8.3. пункту 229.8 ст. 229 ПК України, виходячи з обсягу палива, ввезеного на митну територію України, та ставки акцизного податку, яка визначена як різниця між ставкою, встановленою підпунктом 215.3.4. пункту 215.3 ст. 215 ПК України із застосуванням підвищеного коефіцієнта 10, та ставкою, встановленою підпунктом 215.3.4. пункту 215.3 ст. 215 ПК України без застосування підвищувального коефіцієнта 10, а саме: 243 Євро за 1000 л.

Відповідно до вищезазначеного, за митною декларацією від 08.09.2021 № UA903050/2021/201707 було сплачено: мито у розмірі 19 901,95 грн. (за ставкою 2,5%); ПДВ - 168 867,09 грн. (за ставкою 20%); акцизний податок - 28 355,55 (за ставкою 27 Євро за 1000 літрів).

Згідно з підпунктом 229.8.10. пункту 229.8 ст. 229 ПК України податковий вексель без сплати коштами зазначеної в ньому суми акцизного податку погашається у разі підтвердження факту цільового використання бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів протягом строку, на який виданий такий вексель, шляхом реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних на операції. Підпунктом 229.8.10 ПК України пункту 229.8. ст.229 ПК України встановлено, що органи ДПС України здійснюють контроль за цільовим використанням палива та приймають рішення про погашення податкового векселя.

Відповідно до інформації, наданої листом ГУ ДПС у Миколаївський області від 19.10.2022 № 2186/5/14-29-09-05-10 на запит Енергетичної митниці від 19.09.2022 № 7.6-3/19-8.09/2159, ТОВ «КЛАЙНЕР» при погашенні виданого податкового векселя не надав до органу державної влади первинних документів, що підтверджують цільове використання бензинів авіаційних. Але підприємством до закінчення строку, на який було видано податковий вексель погашений платіжним дорученням від 11.01.2022 № 783 на суму 275 228,15.

Сума акцизного податку, сплачена виробником/імпортером до закінчення строку, на який видано податковий вексель, виходячи з обсягів бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів, цільове використання яких не підтверджено, враховується векселедержателем при погашені податкового векселя. Така сума податку, яка визначається як різниця між ставкою, встановленою між ставкою, встановленою підпунктом 215.3.4. пункту 215.3 ст. 215 ПК України із застосуванням підвищеного коефіцієнта 10, та ставкою, встановленою підпунктом 215.3.4. пункту 215.3 ст. 215 ПК України без застосування підвищувального коефіцієнта 10.

Згідно з пунктом 2 частини 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення га митну території України в режиму імпорту.

Відповідно до пункту 190.1 пункту 190 ПК України базою оподаткування ПДВ для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товару.

У зв`язку з тим, що ТОВ «Клайнер» не виконано умови пункту 229.8. ст.229 ПК України в частині цільового використання бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів, відповідно до вимог пункту 190.1. ст. 190 ПК України, пункту 2 частини 3 ст. 75 МК України підприємство зобов`язано збільшити базу оподаткування ПДВ на суму в розмірі сплаченого акцизного податку по товарах, що ввезені на митну територію України.

Об`єкт та база оподаткування митними платежами під час переміщення товарів через митний кордон України визначаються відповідно до МК України, ПК України та інших законів України.

Пунктом 214.4 ст. 214 ПК України встановлено, що у разі обчислення податку із застосуванням специфічних ставок з підакцизних товарів (продукції) базою оподаткування є їх величина, визначена в одиницях виміру ваги, об`єму, кількості товару (продукції) або в інших натуральних показниках. Таким чином, ТОВ «Клайнер» використало за нецільовим призначенням 33 120 літрів (приведених до температури 15 град. С), у зв`язку з чим база оподаткування товарів, що ввезені на митну територію України за митною декларацією від 08.09.2021 № UA903050/2021/201707 підлягає збільшенню на акцизний податок у розмірі 255 199, 91 грн., який обраховано за ставкою акцизного податку 243 Євро за 1000 літрів (визначена як різниця між ставкою, встановленою між ставкою, встановленою підпунктом 215.3.4. пункту 215.3 ст. 215 ПК України із застосуванням підвищеного коефіцієнта 10, та ставкою, встановленою підпунктом 215.3.4. пункту 215.3 ст. 215 ПК України без застосування підвищувального коефіцієнта 10).

Положеннями ст. 345 МК України передбачено, що митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:

- правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

- обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, застосування знижених ставок ввізного мита;

- правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

- відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або умовам процедури кінцевого використання, та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за яким проведено митне оформлення товарів у відповідному режимі;

- законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території. На підставі пункту 7 частини 1 ст. 336, пункту 1 частини 3 ст. 345, пункту 1 частини 2 ст. 351 МК України , наказу Енергетичної митниці від 30.07.2024 № 96 та повідомлення від 30.07.2024 № 7.6-3/19-01/13/3738, виданого Енергетичної митницею, посадовими особами Енергетичної митниці в період з 26.08.2024 по 30.08.2024 була проведена невиїзна документальна перевірка ТОВ «Клайнер» щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності та повноти нарахування та сплати митних платежів по операціях із ввезення на митну територію України товару «Бензин авіаційний марки AVGAS 100LL» із застосуванням вексельної форми розрахунку акцизного податку.

За результатами перевірки ТОВ «Клайнер» встановлено порушення вимог пункту 229.8. ст.229 ПК України, пункту 190.1. ст. 190 ПК України, пункту 2 частини 3 ст. 75 МК України, а саме заниження бази оподаткування з ПДВ на суму 255 199,91 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань на суму 51 039,98 грн.

Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Клайнер» 13.09.2024 був складений акт № 5/24/7.6-19/43248568, про що управління проведення митного аудиту службовою запискою від 23.09.2024 № 19/19-01/4568 в порядку взаємодії між структурними повідомило управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Енергетичної митниці.

Статтею 417 МКУ передбачено, що взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначається відповідним договором.

Відповідно до пункту 5.4. розділу 5 договору про надання митно-брокерських послуг від 18.03.2021 № 48/21, укладеного між ТОВ «БРОК-ЮОК» (Виконавець) та ТОВ «Клайнер» (Замовник), виконавець не несе відповідальність за збитки, понесені замовником до чи після митного оформлення товарів, зокрема у разі виявлення після митного оформлення митним органом недобору митних податків та зборів. Також, відповідно до пункту 5.7. розділу 5 вищезазначеного договору замовник несе повну відповідальність за несплату митних та інших обов`язкових платежів, допущенних не з вини виконавця.

Згідно з пунктом 4 частини 1 ст. 289 МК України обов`язок зі сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення та їх випуску, якщо в наслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові зобов`язання.

Пунктом 4 частиною 3 ст. 293 МК України встановлено, що особою, на яку покладається обов`язок зі сплати митних платежів, у разі невиконання зобов`язань щодо використання чи споживання товарів, що випливають з умов цільового використання, за яких надається податкова пільга при випуску товарів для вільного обігу, є особа, на яку покладається обов`язок щодо виконання таких умов. Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з інформацією, наявною в АС «Податковий блок», керівником ТОВ «Клайнер» на момент оформлення митної декларації був ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

Таким чином, директор ТОВ «Клайнер» ОСОБА_1 (станом на дату вчинення порушення) вчинив дії, спрямовані на ухилення від митних платежів (ПДВ у розмірі 51 039,98 грн), а так само використання товарів стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті у зв`язку з якими було надано такі пільги, чим вчинив порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 039,98 грн., що становить 100 відсотків несплаченої суми митних платежів. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з такою постановою, 30 червня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Лапунько О.М. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року, провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що митним органом не доведено подання ОСОБА_1 до митниці неправильної інформації чи документів, оскільки ТОВ «Клайнер» подало до митного органу декларацію за формою, встановленою в КМУ.

Звертає увагу, що ТОВ «Клайнер» не ввозились товари, передбачені ст. 282 МК України, отже ОСОБА_1 не вчинив дій, передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Зазначає, що ані протокол, ані долучені документи не містять відомостей та доказів зменшення розміру митних платежів на суму транспортних витрат до кордону, а отже судом не було досліджено адміністративні матеріали належним чином, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Вказує, що відповідно до інформації, наданої листом ГУ ДПС у Миколаївський області від 19 жовтня 2022 року № 2186/5/14-29-09-05-10 на запит Енергетичної митниці від 19 вересня 2022 року № 7.6-3/19-8.09/2159, ТОВ «Клайнер» при погашенні виданого податкового векселя не надав до органу державної влади первинних документів, що підтверджують цільове використання бензинів авіаційних, але підприємством до закінчення строку, на який було видано податковий вексель погашений платіжним дорученням від 17 лютого 2022 року № 815 на суму 276 522,26 грн. в повному обсязі, передбаченому Законом. Тобто датою виявлення адміністративного правопорушення є 19 жовтня 2022 року.

Вважає, що провадження у цій адміністративній справі слід закрити у зв?язку із закінченням на момент надходження до суду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 467 МК України, враховуючи, що на момент надходження до суду, а також розгляду справи про порушення митних правил закінчився шести місячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 467 МК України.

Крім того, звертає увагу, що із оскаржуваної постанови вбачається, що матеріали про адміністративне правопорушення було подано до суду Енергетичною митницею Державної митної служби України, однак як вбачається із Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формування - вказана юридична особа є припиненою.

Також захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що ОСОБА_1 про винесену постанову дізнався 20 травня 2025 року, адже саме в цей день на його рахунки було наклвдено арешт, постановою державного виконавця. Повістки про розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення на адресу ОСОБА_1 не надходили. Постанова Подільського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року поштовими засобами зв?язку на адресу ОСОБА_1 не надходила. З врахуванням викладеного, особа, яка притягається до відповідальності не знала та не могла знати про наявність щодо нього судових проваджень.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Лапунько О.М. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник Енергетичної митниці - Носко Ю.Ю. проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Лапунько О.М., представника Енергетичної митниці - Носко Ю.Ю., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови. З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 11 березня 2025 року, а апеляційна скарга на неї була подана вперше 29 травня 2025 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Матеріали справи також не містять доказів вручення ОСОБА_1 , постанови про притягнення його до відповідальності.

Вказане доводить, що ОСОБА_1 не був обізнаний ні про складання щодо нього протоколу про порушення митних правил, ні про те, що його було визнано винним у порушенні митних прав, а тому подаючи скаргу 30 травня 2025 року пропустив строк з поважних причин.

Крім того, 23 червня 2025 року постановою Київського апеляційного суду було повернуто апеляційну скаргу, подану 30 травня 2025 року, з тих підстав, що адвокатом не надано належних документів на підтвердження повноважень на надання правової допомоги ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді.

30 червня 2025 року, захисник ОСОБА_1 - адвокат Лапунько О.М. повторно звернулася з апеляційною скаргою, додавши до неї ордер на надання правничої допомоги та витяг з договору про надання правничої допомоги від 22 травня 2025 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Суд першої інстанції, приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.485 МК України, мотивував своє рішення тим, що винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами.

Апеляційний суд не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та викладені винні дії особи повинні відповідати диспозиції статті за якою особа притягується, до відповідальності за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

У відповідності до ст. 494, 495 МК України - про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про порушення митних правил, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 485 МК та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 494 МК України складання протоколу про порушення митних правил передбачено виключно у випадку їх порушення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 495 МК України, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні даного правопорушення.

Так, під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що ані протокол, ані долучені документи не містять відомостей та доказів зменшення розміру митних платежів на суму транспортних витрат до кордону .

З пояснень представників митниці встановлено, що митниця вважала недостовірною інформацію, зазначену в декларації, мету використання палива авіаційного в конкретних заявлених в декларації цілях - для авіаційних двигунів, з метою зменшення бази оподаткування з урахуванням існуючої пільги, в разі доведеності використання палива, саме з заявленою метою.

Разом з тим, з наявних у справі доказів встановлено, що на час погашення векселю товариством, яке під час переміщення товару через митницю очолював ОСОБА_1 , через те, що не надало доказів про цільове використання палива, в заявлених в декларації цілях, сплатило передбачені податки в повному обсязі, без пільги, яку могли б отримати, якби використали поставлене паливо в заявлених в декларації цілях.

З відповіді головного управління ДПС у Миколаївській області, на яку послався суд, як на доказ вини, вбачається, що товариством до закінчення строку, на які було видано податкові векселі ( в тому числі і той вексель , який був предметом перевірки енергетичної митниці) сплачено акцизний податок на загальну суму 1 838 677 грн. у повному обсязі.

Таким чином, зазначення в декларації цільового призначення палива, яке в подальшому після його реалізації не було підтверджено, не призвело до ухилення від оподаткування.

Податок, через не підтвердження цільового призначення був оплачений без врахування пільги пов`язаної з використанням палива в заявлених в декларації цілях.

Оскільки податковий вексель погашається після переміщення товару через кордон, і документи щодо фактичного використання палива в заявлених цілях формуються вже по факту реалізації палива, то під час формування декларації, керівник підприємства не міг переслідувати мету ухилення від податків чи зборів, так як згідно діючого законодавства, лише після подачі доказів про відповідне використання палива, можливе застосування пільгового коефіцієнту при оподаткуванні.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 не доведено складу адміністративного правопорушення, що йому інкримінується.

Крім того, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду, що датою виявлення порушення в даній справі є дата складання енергетичною митницею протоколу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Підставою для призначення перевірки та складання протоколу, стала відповідь ГУ ДПС У Миколаївській області, яка була отримана 15 жовтня 2022 року на запит енергетичної митниці.

Та обставина, що енергетична митниця за повідомленням від ГУ ДПС, отриманим в жовтні 2022 року, перевірку почала лише в серпні 2024 року, не свідчить про наявність підстав у суду не застосувати ст. 476 МК України, з огляду на те що жодна перевірка не може ініціюватись та проводитись майже два роки, з моменту коли інформація надійшла до Енергетичної митниці. Такий строк перевірки та складання протоколу не може вважатись розумним та обгрунтованим, виходячи з конкретних обставин цієї справи, а тому застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 не могло бути накладено і через пропуск строку, визначеного ст. 467 МК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, а тому постанова суду підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лапунько Олени Миколаївни - задовольнити частково.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 11 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 485 МК України - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.В. Саліхов