ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1268/25 Номер провадження 33/814/1101/25Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Пелиха О.В.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Пелиха Олега Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2025 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 13.05.2025, о 23:00 год., в м. Кобеляки, вул. Дніпровська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія за допомогою алкотестера Drager 6810, результат 1,83%, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Пелих О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адмінправопорушення.

Вказує про відсутність доказів керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, шо виключає підстави для його притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №329708 від 13.05.2025 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння,

талон тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager 6810, тест №2174, згідно якого станом на 23:11 год. 13.05.2025 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,83 %,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння,

записи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора службового автомобіля.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції захисником.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до справи запису з відеореєстратора поліцейського автомобіля вбачається під`їзд службового поліцейського автомобіля до автомобіля ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , який стоїть біля воріт домоволодіння з працюючим двигуном та ввімкненим ближнім світлом фат та габаритних вогнів, з-за керма якого виходить водій, особу якого було встановлено в подальшому як ОСОБА_1 .

Про факт керування водієм ОСОБА_1 також свідчить складена працівниками поліції постанова про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА №472914, згідно якої водій керуючи ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті.

Під час спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра щодо перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою алкотестеру Драгер.

Після проходження огляду результат виявився позитивним 1.83%, що свідчить про порушення п. 2.9а ПДР та стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не заперечуючи перебування водія ОСОБА_1 в стані сп`яніння, доводи апеляційної скарги зводяться лише до твердження про відсутність доказів керування ним транспортним засобом.

Відхиляючи зазначені доводи скарги, апеляційний суд зауважує наступне.

Так, доказами керування транспортним засобом є складена на ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА №472914, згідно якої водій керуючи ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті та під час керування не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Окрім того, з долучених відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 виходить з автомобіля з водійського сидіння, інших осіб, які б могли керувати автомобілем при цьому не зафіксовано.

Під час спілкування з працівниками поліції водій не заперечував факт керування автомобілем та не вказував на особу, яка здійснювала функції водія.

Вказані обставини на думку апеляційного суду доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Пелиха Олега Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна