№ 3/522/8732/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Кривохижа Ю.А., розглянувши матеріалів про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту ПП УПП в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1. 05.11.2025 року о 00 годині 06 хвилин у м. Одесі по вулиці Дерибасівській, 12, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, а саме: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

2. У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав, пояснив, що того дня на прохання знайомої забрав її з вулиці Катерининської. Також зазначив, що з 2021 року алкогольні напої не вживає. ОСОБА_1 пояснив, що почувався зле, після чого побачив вільне паркувальне місце та зупинив транспортний засіб. За його словами, працівники поліції повідомили йому, що він нібито ледь стоїть на ногах. При цьому він зазначив, що має обмеження в русі та приймає сильнодіючі знеболювальні препарати. Крім того, пояснив, що не повідомив працівникам поліції про вживання медичних препаратів, оскільки раніше вже мав подібну ситуацію, коли під час тестування було зафіксовано наявність алкоголю внаслідок приймання сильнодіючих таблеток. Зазначив, що препарат кодеїн за своєю дією є аналогом морфіну, а інструкція до нього забороняє вживання алкоголю під час лікування.

ІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

3. Таким чином, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 503646 від 05.11.2025 року;

- довідка про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

- довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 протягом року адміністративному стягненню не піддавався.

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.11.2025 року;

- диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

ІІІ. Оцінка Суду

4. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує таке.

5. Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

6. Відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, досліджений у судовому засіданні, підтверджує факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також подальшу розмову між поліцейськими та водієм. Із відеоматеріалів вбачається, що працівники поліції належним чином запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою технічного засобу «Drager» на місці зупинки, так і у медичному закладі. Разом із тим, на відеозаписі чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого з запропонованих видів огляду. Більш того, зі змісту відеозапису вбачається, що сам ОСОБА_1 у розмові з працівниками поліції визнав факт вживання алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом.

7. Тобто, вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що передбачені статтею 251 КУпАП.

8. Вказані вище докази узгоджуються із даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього.

9. У діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ІV. Накладення адміністративного стягнення

10. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.

11. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.

12. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, Суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, Суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

13. Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

14.Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

15. Згідно п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

16 . Виходячи з викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи (посвідчення № НОМЕР_2 ), суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення останнього від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Із цих підстав,

керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17 000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

2. Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору на підставі на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, у разі несплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя Ю. А. Кривохижа