Справа № 467/1592/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Агрономія, Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за ч.1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Суть звинувачення за версією поліції

Протоколом ВАД №720446 від 28 жовтня 2025 року поліція висунула ОСОБА_1 звинувачення у тому, що 28 жовтня 2025року о 12 год. 00 хв. він, перебуваючи в магазині «Роза», що знаходиться по вул. Нікітченка, 21 в с.Агрономія, здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, а саме: продав пачку цигарок «Lucky Strike» за ціною 50,00 грн., чим порушив вимоги невідомого (зазначено нерозбірливо) пункту ст. 65, п. 11 ст. 79 Закону України «Про державне регулювання тютюнових виробів, а також п. 226 .5 ст. 226 Податкового кодексу України.

Дії ОСОБА_1 поліцією кваліфіковані за ч.1 ст. 156 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Безпосередньо ОСОБА_1 на слухання справи не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належно, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, причин неявки не повідомляв, заяв і клопотань до суду не направляв.

Тому, враховуючи положення ст.268 КУпАП, за яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді такого роду справи, не є обов`язковою, наявність даних про належне сповіщення особи про цей судовий розгляд, суд вважав за можливе завершити це провадження прийняттям рішення по суті справи за відсутності ОСОБА_1 .

Зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ураховуючи положення ст.ст. 245, 251, 280 цього ж Кодексу, суд аналізував наступні питання.

Чи було вчинено адміністративне правопорушення

За наслідками аналізу змісту протоколу у частині суті правопорушення, що у ньому викладена, і ряду доданих до нього доказів, суд дає негативну відповідь на це питання, зокрема, виходячи із такого.

Відповідальність за ч.1 ст. 156 КУпАП у разі встановлення факту роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Визначення роздрібної торгівлі міститься у п.76 ч.1 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Це, зокрема, діяльність з продажу товарів (у тому числі з їх відвантаженням для подальшої доставки) кінцевим споживачам для особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив без фактичного споживання у місці продажу або на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах громадського харчування.

Більш того, п.51 ч.1 ст.1 вказаного Закону дає визначення місця роздрібної торгівлі. Так, місце роздрібної торгівлі це місце реалізації товарів (продукції), у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, в якому проводяться розрахункові операції, або місце реалізації товарів (продукції), з якого здійснюється їх відвантаження для подальшої доставки до кінцевих споживачів. Проведення розрахункових операцій у такому місці роздрібної торгівлі здійснюється через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, програмні реєстратори розрахункових операцій із створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у передбачених законодавством випадках - із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформлюється через них продаж інших товарів. Торговельна площа місця роздрібної торгівлі алкогольними напоями, крім пива та/або сидру і перрі (без додавання спирту), та/або збродженими напоями, одержаними виключно в результаті природного (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 % об. (без додавання спирту) має становити не менше 20 метрів квадратних.

За ч.1 ст.23 вказаного Закону роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: 1) на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами; 2) на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Очевидно, що роздрібну торгівлю тютюновими виробами можуть здійснювати виключно суб`єкти господарювання за наявності у них вказаних видів відповідних ліцензій.

При цьому, згідно із ч.4 ст. 2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, з дня внесення відомостей до ліцензійного реєстру щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії.

Ліцензія це право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності ( п.40 ч.1 ст.1 Закону).

То перед тим, як складати протокол за ч.1 ст.156 КУпАП, потрібно встановити факт того, що особа є: 1) суб`єктом господарювання і 2) має відповідну ліцензію, як у даному випадку на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами і на неї розповсюджуються вимоги Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Бо роздрібною торгівлею тютюновими виробами займаються виключно суб`єкти господарювання за наявності у них ліцензії і саме до них закон висуває вимогу здійснювати таку торгівлю тютюновими виробами тільки з марками акцизного податку.

Жодних даних про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання чи має якесь відношення до магазину «Роза», що знаходиться в с. Агрономія, матеріали справи у собі не містять.

У той час, як згідно ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб`єкт господарювання це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група суб`єктів господарювання, пов`язаних відносинами контролю. Суб`єктами господарювання визнаються також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю в частині їх діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності. Господарською діяльністю не вважається діяльність фізичної особи з придбання товарів народного споживання для кінцевого споживання.

Самостійно відшукувати ці докази суд права не має, тому не може встановити чи є ОСОБА_1 суб`єктом господарювання і чи може він займатися роздрібною торгівлею тютюновими виробами (має відповідну ліцензію), і чи має він обов`язок продавати їх з марками акцизного податку.

У цьому контексті суд вкотре зазначає про таке.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 156 КУпАП настає для працівників підприємств, яка здійснюють торгівлю, а не для будь-яких інших осіб.

То які об`активні обставини заважала поліції при складанні протоколу зібрати документи, які вказують на підприємницьку діяльність ОСОБА_1 та її вид.

Оскільки у суду таких доказів у суду не має, то він висновує, що правопорушення, яке окреслене диспозицією ч.1 ст. 156 КУпАП, учинене не було.

Зокрема, є сумнівним те, що ОСОБА_1 є суб`єктом цього правопорушення.

Чи винна ця особа у вчиненні адміністративного правопорушення

Якщо не доведено, що вчинено саме правопорушення, то й не можна вважати особу, якій висунуте відповідне звинувачення, винною.

Іншими словами, не доведено достовірно, що ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого йому правопорушення, а тому він не може бути визнаний винним у його вчиненні.

При цьому, суд вважає, що протокол ВАД №720446 від 28 жовтня 2025 року є недопустимим доказом і виключає його із доказової бази,так як останній містить у собі посилання не невідому норму невідомого закону, що суперечить визначеному ЄСПЛ принципу чіткості ат конкретності звинувачення.

А таке тягне за собою порушення права особи на належний захист.

Письмові пояснення самого ОСОБА_1 не можуть бути взяті судом за основу, з огляду на його право не свідчити проти себе.

Та й у будь якому випадку, визнання протоколу недопустимим доказом нівелює доказову силу решти долучених до нього доказів, так як вони є похідними від нього і покликані лише підтвердити обставини, що відображені у протоколі.

Відповідно, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Тому і сам протокол, і додані до нього інші докази не можуть підтверджувати факт учинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно, вина особи не доведена у цій справі.

Чи підлягає порушник адміністративній відповідальності

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (постанова ВС від 09 серпня 2019 року у справі № 760/20247/16-а).

З урахуванням того, що відповідно до частини першої статті 9, 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності (постанова ВС від 25 травня 2021 року у справі № 383/1120/16-а (2-а/383/4/17).

У даному випадку не доведено наявність складу правопорушення, а саме: його суб`єкта.

Це виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тому це провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, бо суд встановив, що у діях ОСОБА_1 не доведено склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Інші питання, що вирішуються судом при винесенні постанови

Судовий збір не підлягає стягненню із ОСОБА_1 , бо він у цій справі не піддається адміністративному стягненню.

Захід забезпечення цього провадження у виді вилучення речей належить скасувати із їх поверненням володільцю згідно із вимогами ст.ст. 260, 265 КУпАП.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 245, 251, 247, 283,284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього правопорушення.

Захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді вилучення речей скасувати.

Повернути ОСОБА_1 вилучені у нього згідно квитанції №74 10 (десять) пачок цигарок марки «Lucky Strike» після набрання цією постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.

Суддя Ірина Явіца