Справа №461/9835/25
Провадження №3/461/3385/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., представника митного органу Лубоцького Б.І., особи, яка притягується до адміністартивної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Львівська обл., місце проживання - АДРЕСА_1 (зі слів), закордонний паспорт НОМЕР_1 від 29.01.2016 виданий органом 4629,

за ч.6 ст.481 Митного кодексу України,

встановив:

установлено, що у ході перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України було виявлено, що 26.02.2022 р. о 04 год 13 хв у зону митного контролю у напрямку "вї`зд в Україну" пункту пропуску Рава-Руська - Хребенне" митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці заїхав легковий автомобіль марки «OPEL CORSA» реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Республіка Польща) VIN № НОМЕР_3 , під керування гр. України ОСОБА_1 .

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу "зелений коридор", заявивши мету переміщення у митному режимі «Тимчасове ввезення до 60 днів» під письмове зобов`язання про зворотнє вивезення № UA209060/2022/1451 від 26.02.2022, згідно якого зобов`язувався вивезти зазначений транспортний засіб у термін до 22.04.2022 р.

Листом Львівської митниці вих. №7.4-4/28-06- 01/Ю/14153 від 03.06.2025 р. гр.України ОСОБА_1 було запрошено у митний пост "Рава-Руська"

Львівської митниці для надання пояснень щодо ввезення ним на митну територію України легкового автомобіля марки «OPEL CORSA» реєстраційний номер НОМЕР_2 (РП) VIN № НОМЕР_3 та участі у складенні протоколу про порушення митних правил. Проте, гр. ОСОБА_1 до 19.06.2025 р. у митний пост "Рава-Руська" Львівської митниці не з`явився. Також було встановлено відсутність у базах даних ЄАІС Держмитслужби України інформації про вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля станом на 10.11.2025 р. На момент складання протоколу, у відповідності до вимог ст.192 Митного кодексу України, до найближчого митного органу про обставини, події (аварії або дії обставин непереборної сили чи внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту чи вилучення автомобіля), місцезнаходження транспортного засобу гр. України ОСОБА_1 не звертався. У визначений митницею строк до 22.04.2022 року гр. України ОСОБА_1 зобов`язання щодо вивезення за межі митної території України вказаного транспортного засобу не виконав.

Інформація в АСМО "Центр" щодо перетину кордону у напрямку "виїзд з України" легковим автомобілем марки «OPEL CORSA» реєстраційний номер НОМЕР_2 (РП) VIN № НОМЕР_3 - відсутня. Також відсутня інформація у відповідних функціональних модулях митниці щодо продовження терміну ввезення згаданого транспортного засобу. У листі ІНФОРМАЦІЯ_2 №1159/9/10621від 11 08.2025 р (вх. 29027/8.2-28-06 від 15.08.2025 р.) зазначено, що щодо гр. України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня інформація про призов на військову службу під час мобілізації.

Згідно ч.4 ст.380 Митного кодексу України громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну теоиторію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Цей строк може бути продовжений митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які звезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Таким чином, гр.України ОСОБА_1 перевищено строк тимчасового ввезення автомобіля марки WY832VA ( РП) VIN № НОМЕР_3 . Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 6 статтею 481 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, факт вчинення адміністративного правопорушення визнав, просив врахувати передачу транспортного засобу для виконання бойових завдань.

В обґрунтування своєї позиції вказав, передав автомобіль ОСОБА_2 , який проходить військову службу у в/ч НОМЕР_4 з метою підсилення боєздатності підрозділу.

Представник Львівської митниці Державної митної служби протокол підтримав.

Заслухавши доводи представника митниці та захисника особи відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Згідно ч.6 ст.481 МК України, відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

За вчинення правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі від восьми до дванадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, висновком правовласника про наявність або відсутність порушення прав інтелектуальної власності; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами, транспортними засобами комерційного призначення - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно ст. 108 Митного кодексу України, строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою утримувача митного режиму може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово (у паперовій або електронній формі) повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови. Якщо товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України внаслідок накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час такого арешту (вилучення).

Якщо транспортні засоби комерційного призначення, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, не можуть бути своєчасно вивезені за межі митної території України: внаслідок дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; у разі зберігання таких транспортних засобів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі здійснення інших операцій з такими транспортними засобами у випадках, передбачених цим Кодексом (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); у разі накладення на них арешту (за винятком арешту внаслідок позовів приватних осіб) або вилучення у справі про порушення митних правил, перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється на час дії таких обставин, зберігання, арешту (вилучення) або здійснення таких операцій.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481, статтею 481-1 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а саме останній перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил № 1622/UA20900/25 від 10 листопада 2025 року, у якому викладено суть інкримінованого правопорушення, митною декларацією для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійснення підприємницької діяльності, копією паспорта та технічного паспорту, довідкою щодо орієнтованої вартості товару, відповіддю ЛОТЦК та СП №1159/9/106212 від 11.08.2025;, доповідною запискою представника митного органу щодо обставин наведених у протоколі, матеріалами щодо скерування поштової кореспонденції та викликів ОСОБА_1 , витягами з інформаційних систем митного органу, усними поясненнями останнього наданими в судовому засіданні.

Наведені докази встановлюють факт ввезення транспортного засобу на територію України, митний режим ввезення та відсутність даних про його своєчасне вивезення. Суд відзначає, що ОСОБА_1 не звернувся до митного органу із заявою про продовження терміну перебування транспортного засобу вже по завершенні даного строку, та належних доказів неможливості вивезення цього транспортного засобу ні митному органу, ні суду не надав.

Водночас, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України доведена належним чином.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Указом № 64/2022 Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому період воєнного стану у державі було продовжено.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення визначають наступне.

Стаття 23. Мета адміністративного стягнення

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до стаття 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ст. 33 КУпАП , стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Отже, аналіз наведених положень та тлумачення визначення адміністративного стягнення вказує на те, що це захід адекватної реакції держави на вчинення фізичною чи юридичною особою адміністративних деліктів із акцентом як на майнові (фінансові) обмеження прав, правомочностей, так й вплив на саму особу, її психіку та поведінку. Крім того, адміністративне стягнення це засіб примусу, що застосовується від імені держави до суб`єктів адміністративного проступку, визначених винними у вчиненні адміністративного проступку.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності, на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Отже, вирішуючи питання притягнення до відповідальності ОСОБА_1 враховую, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Також, згідно долученого до матеріалів справи акту приймання передачі транспортного засобу №01/06.25 від 25.06.2025 року відповідно до якого, автомобіль марки Opel Corsa н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_3 було передано водієм організації ГО «Хто як не ми?!» військовослужбовцю ЗСУ ОСОБА_2 , в/ч НОМЕР_4 , транспортний засіб передано у безстрокове безоплатне користування з метою підсилення боєздатності підрозділу, у якому служить військовослужбовець ЗСУ у протистоянні російській агресії.

Дані обставини характеризують ОСОБА_1 виключно з позитивної сторони, оскільки він, передав автомобіль для подальшого посилення боєздатності підрозділу ЗСУ.

При цьому, окрім наведених вище мотивів, суд у даній справі також враховує те, що в умовах російської збройної агресії проти України, здійснюючи правосуддя від імені України, він може в межах наданих йому дискреційних повноважень та вважає за доцільне не застосовувати до громадянина, який долучився до лав ЗСУ та передав автомобіль відповідному підрозділу, адміністративне стягнення, що, серед іншого наведеного вище, відповідає принципам гуманізму.

Враховуючи наведені положення, доводи та мотиви, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність даних про істотну шкоду та тяжкі наслідки від вчиненого, позитивні дані, які характеризують особу щодо якої складено протокол, суд приходить до переконання та висновку про те, що у даній конкретній справі до особи можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил митний орган або суд, що розглядає справу, виносить одну з таких постанов:

1) про проведення додаткової перевірки;

2) про накладення адміністративного стягнення;

3) про закриття провадження у справі;

4) про передання матеріалів справи про порушення митних правил прокурору або органу досудового розслідування на підставі частини першої статті 496 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги наведене вище, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, наслідки правопорушення, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 , слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.22 КУпАП, ст.458, 459, 461, 481, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

громадянина України ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України закрити.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький