Справа № 135/1824/25
Провадження № 3/135/634/25
ПОСТАНОВА

іменем України

19.12.2025 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його законного представника ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2025 о 19 год 30 хв в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області на вулиці Героїв Небесної Сотні неповнолітній водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Своїми діями неповнолітній ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 в присутності свого законного представника батька ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, підтвердив факт керування транспортним засобом за вказаних в протоколі обставин. Вказав, що під час зупинки працівниками поліції автомобіля під його керуванням, він на їх вимогу не надав посвідчення водія, оскільки в нього його немає. Зазначив, що під час складання протоколу працівниками поліції на місці події був присутній його батько ОСОБА_1 . Він усвідомлює, що за відсутності посвідчення водія відповідної категорії закон забороняє йому керувати транспортними засобами та встановлює адміністративну відповідальність за порушення вказаного обмеження. Водночас щиро розкаявся, просив суворо не карати. Вказав, що внаслідок свого неналежного матеріального стану не спроможний оплатити штраф у разі притягнення його судом до такої міри відповідальності.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 вказав, що до процедури оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів відносно його сина та законності притягнення до адміністративної відповідальності в цілому, будь-яких претензій не має. Просив суворо не карати його сина. Додатково вказав, що на даний час не працює та має на своєму утриманні чотирьох неповнолітніх синів, на підтвердження чого надав відповідні копії свідоцтв про народження.

Дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його законного представника, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини другої статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_2 в присутності свого законного представника батька ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав. Окрім того, його винуватість у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин безспірно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Зокрема, у справі міститься протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 530871 від 03.12.2025, складений уповноваженою службовою особою відповідно до вимог статті 256 КУпАП. Зі змістом протоколу неповнолітній ОСОБА_2 був ознайомлений в присутності його законного представника батька ОСОБА_1 , про що свідчить їхні особисті підписи.

Факти керування транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 та відсутність у нього посвідчення водія відповідної категорії неповнолітній ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив.

Відповідно до положень ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух»).

Відповідно до положень п.п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Учасником дорожнього руху є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному; водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керувати транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 1.9 ПДР України, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1«а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Як встановлено, неповнолітній ОСОБА_2 керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії.

Також суд відмічає, що як і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду провадження в суді, законні інтереси неповнолітнього були представлені його законним представником батьком, що відповідає міжнародним засадам, на яких ґрунтується розгляд провадження щодо неповнолітніх, у тому числі щодо забезпечення ефективного захисту їхніх інтересів.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

За таких обставин, вважаю доведеним те, що неповнолітній ОСОБА_2 будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, керував транспортним засобом, тобто вчинив правопорушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність неповнолітнього ОСОБА_2 є щире розкаяння винного та вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність неповнолітнього ОСОБА_2 , не встановлено.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Суд бере до уваги, що правопорушення, вчинене ОСОБА_2 , є першим випадком такого роду поведінки, та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, щодо якого будь-які інші дані компрометуючого характеру відсутні, ступінь його вини, майновий стан його та батьків, які окрім нього мають на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, а також наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_2 заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд, керуючись правилами ст. 24-1 КУпАП, вважає необхідним призначити неповнолітньому ОСОБА_2 захід впливу у виді попередження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя