Справа № 738/2517/25
№ провадження 3-в/738/8/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 грудня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський pайонний суду Чеpнiгiвської областi в складі головуючого судді Волошиної Н.В., за участю секpетаpя судового засідання ОСОБА_1 , заявника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про розстрочку виконання постанови Менського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

встановив:

10 грудня 2025 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_2 про розстрочку виконання постанови Менського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Заявник, посилаючись на скрутне матеріальне становище, ту обставину, що вона самостійно виховує малолітнього сина, просить розстрочити виплату штрафу, призначеного постановою Менського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2025 року по справі № 738/2517/25 (№ провадження 3/738/890/2025), у розмірі 40800 грн на 10 місяців, по 4080 грн кожного місяця.

ОСОБА_2 в судовому засіданні просила заяву про розстрочку штрафу задовольнити.

Заслухавши ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. ст. 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Відповідно до частини першої статті 307 КпАП України, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із частиною другою статті 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 (справа № 2-54/08) при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Згідно зі статтею 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Беручи це до уваги, суд виходить з того, що виконання судового рішення не повинно становити особу у скрутне матеріальне становище та покладати на неї надмірний тягар.

Судом встановлено, що постановою Менського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2025 року ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КК України, з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Заявником подано до суду докази, які підтверджують наявність обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, зокрема: копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 лютого 2021 року, Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СКУ, сформований 13 грудня 2022 року за №6, довідку №1378 від 05 грудня 2025 року, видану відділом «Центр надання адміністративних послуг» Березнянської селищної ради, з яких вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СКУ, малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні; довідку №2500-0204-8/49242 від 24 липня 2025, довідку форми ОК-5 від 28 листопада 2025 року, відповідно до яких ОСОБА_2 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області не перебуває, виплат не отримує; довідку про доходи №5 від 27 листопада 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_5 її загальний сукупний дохід з 01 серпня 2025 року по 31 жовтня 2025 року без урахування аліментів становить 16350,08 грн

Враховуючи те, що ОСОБА_2 має на утриманні малолітню дитину, яку виховує самостійно, розмір її доходів є незначним, розмір штрафу, який призначений судом як адміністративне стягнення, в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, а тому суд приходить до висновку, що сплата штрафу в розмірі 40800,00 грн. одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар, ОСОБА_2 умисно не ухиляється від виконання адміністративного стягнення за постановою суду, а тому вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_2 та відстрочити виплату штрафу на 6 місяців.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 301, 303-304, 307 КУпАП, статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про розстрочку виконання постанови Менського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, задовольнити.

Відстрочити виконання постанови Менського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2025 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить розмірі 40800,00 грн (справа № 738/2517/25, провадження № 3/738/890/2025) строком на шість місяців, який обчислюється з дня набрання постановою законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.В. Волошина