ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 та його захисника - адвоката Гінгуляка Ю. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гінгуляка Ю. В. на постанову судді Чернівецького районного суду м. Чернівців від 19 листопада 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернівецького районного суду м. Чернівців від 19 листопада 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 438142, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29.08.2025 року о 23 год 55 хв. в м. Чернівці по вул. Ясській, 16 керував транспортним засобом марки Citroen д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичній установі ЧОНД у лікаря-нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

На вказану постанову особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисником - адвокатом Гінгуляком Ю. В., було подано апеляційну скаргу, в якій вони просять скасувати оскаржувану постанову судді. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважають, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки

ЄУНСС: 725/8046/25 Головуючий у І інстанції: Федіна А. В.

НП: 33/822/627/25 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В. П.

наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Стверджують, що з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не вбачається, що працівник поліції належним чином проінформував ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу, передбачену ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Звертають увагу суду на те, що надані суду відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять відмови водія від проходження огляду.

Крім цього, на думку апелянтів, працівниками поліції не було обґрунтовано підстави для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, оскільки такі підстави були надуманими. ОСОБА_1 неодноразово намагався з`ясувати у працівників поліції, які саме ознаки сп`яніння вони у нього виявили, та які дають їм підстави для проїзду до медичного закладу для перевірки на предмет вживання наркотичних засобів. На зазначені пропозиції ОСОБА_1 працівники поліції вказували: розширення зіниць очей, які не реагують на світло, однак жодних дій направлених на встановлення даної ознаки не вживались; виражене тремтіння пальців рук на дану ознаку ОСОБА_1 витягував руки та показував долоні, які чітко видно під час відеозапису, як такі, що не тремтіли; поведінка, яка не відповідає обстановці, під час даної події ОСОБА_1 жодного разу не підвищував тон, не спілкувався нецензурною лайкою, лише систематично просив уточнити, які саме дії, або які саме ознаки на погляд працівників поліції дають їм підставу вважати, що він вживав наркотичні засоби.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Гінгуляка Ю. В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП встановлено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався зазначених вимог закону належним чином.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 438142 від 30 серпня 2025 року, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого слідує, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а. с. 1); копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5603524 від 30.08.2025 року за ст. 125 КУпАП, якою встановлено факт порушення ним ПДР (а. с. 4); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 , відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 5); направлення до ЧОНД на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 30.08.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 , відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння (а. с. 6); відеозаписи з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейських на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а. с. 9). При перегляді якого, апеляційним судом було встановлено, що працівниками поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився. При цьому працівником поліції було роз`яснено останньому суть правопорушення, наслідки відмови, його права, надано можливість надати пояснення.

Перевіривши вказані докази, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Частиною першою ст. 130 КУпАП встановлено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП, що випливає з буквального тлумачення диспозиції даної статті.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, працівники поліції на власний розсуд встановлюють наявність чи відсутність у особи ознак сп`яніння, а положення ПДР України зобов`язують водія пройти огляд у випадку виникнення у працівника поліції підозри щодо його перебування у стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису, що міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 було озвучено причину зупинки, та повідомлено, що виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя (03:02, 03:12, 03:24, 03:45). Зафіксована на відеозаписі і чітка неодноразова відмова останнього від проходження огляду, як на місці зупинки транспортного засобу так і в лікарні (17:05, 17:14). При цьому, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови, його права та обов`язки, та можливість надати пояснення; було оголошено суть правопорушення (17:16).

Отже, підставою для пропозиції водію пройти огляд на стан сп`яніння може бути будь-яка із наведених вище ознак алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, а тому, працівники поліції, встановивши їх наявність, зафіксувавши у матеріалах адміністративної справи, з якими ОСОБА_1 було ознайомлено, правомірно запропонували водію пройти відповідний огляд, від якого той відмовився.

Твердження апелянтів про те, що ОСОБА_1 неодноразово намагався з`ясувати у працівників поліції, які саме ознаки сп`яніння вони у нього виявили, та які дають їм підстави для проїзду до медичного закладу для перевірки на предмет вживання наркотичних засобів, є надуманими, оскільки працівником поліції було двічі повідомлено ОСОБА_1 , про те, що у нього виявлено ознаки саме алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя.

Доводи апелянтів про безпідставність зупинки, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке. З відеозапису встановлено, що підставою зупинки транспортного засобу стало виявлення працівниками поліції порушення ОСОБА_1 ПДР України.

Разом з тим, слід зазначити, що з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п.2.5 ПДР України. Матеріали справи не містять даних про оскарження ОСОБА_1 чи його захисником у встановленому порядку дій працівників поліції.

Працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Уповноваженим органом було надано суду докази, які спростовують вище вказані твердження апелянта.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що уповноваженою особою при складенні протоколу про адміністративне правопорушення було дотримано вимоги КУпАП та Інструкції, а суд першої інстанції при розгляді справи прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Позиція апелянтів, щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення розцінюється апеляційним судом, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилаються апелянти в апеляційній скарзі, підстави для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гінгуляка Ю. В., залишити без задоволення, а постанову Чернівецького районного суду м. Чернівців від 19 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній