П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 рудня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Клепка Л.І., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно протоколу, 04 листопада 2025 року, близько 15.40 год., на вулиці Шинній,10 в м. Дніпро ОСОБА_1 не виконував законну вимогу інспектора поліції старшого лейтенанта ОСОБА_2 , а саме, будучи затриманою особою, залишатися на місці та пройти до службового автомобіля, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з розгляду протоколу неодноразово не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду суду не надав. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає за можливе з метою недопущення спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням вважається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян та встановлений порядок управління та за яку законом передбачена адміністративні відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо вчинення особою правопорушення.

Згідно протоколу, в вину ОСОБА_1 , як затриманій особі, ставиться невиконання законної вимоги інспектора поліції залишатися на місці та пройти до службового автомобіля.

Диспозицією ст.185Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, проявляється у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Аналіз указаної правової норми дає підстави стверджувати те, що непокора повинна бути злісною. Злісність непокори проявляється у відмові від виконання наполегливих, неодноразових законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, яка виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до поліцейського.

Іншою обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, є законність розпорядження/вимоги поліцейського.

Отже, щоб притягнути особу до адміністративної відповідальності необхідно встановити у її діях наявність складу адміністративного правопорушення, тобто сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26.06.1992року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я та власність суддів і працівників правоохоронних органів», під злісною непокорою розуміється відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таке ж саме тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні № 1-28/2011 від 11 жовтня 2011 року в справі щодо конституційності окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію".

Разом з тим, суть адміністративного правопорушення у протоколі належним чином не викладена.

Чи перебував працівник поліції при виконанні ним службових обов`язків з охорони громадського порядку та у зв`язку з чим була затримана особа, щодо якої складено протокол, у протоколі не зазначено. Тобто фабула протоколу не відображає в достатній мірі суті інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

До того ж, ні письмових пояснень особи, щодо якої складено протокол, ні письмових пояснень свідків, ні відео фіксації обставин правопорушення до протоколу не додано, що не дозволяє суду встановити наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Між тим, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним і беззаперечним доказом, оскільки вимагає перевірки за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумніву у суду.

Згідно ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Так як доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, суду не надано, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 245, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І. Клепка