П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: Валігурської Л.В.

за участю секретаря: Натальної А.В.

прокурора (в режимі відеоконференції): Щура І.В.

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності (в режимі відеоконференції): ОСОБА_1

захисника (в режимі відеоконференції): Лошакова Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , депутат Херсонської обласної ради,

- за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(далі по тексту КУпАП), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Херсонської обласної ради, та відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» і підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, діючи умисно, усупереч вимогам п. 8 ч. 1 ст. 46 вказаного Закону, 08.05.2023 о 16:35 годині подав завідомо недостовірні відомості у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік на загальну суму 1 334 675, 84 грн, що відрізняється від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (та на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з урахуванням змін).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП як подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. Пояснив, що відомості до щорічної декларації за 2022 рік вносилися його довіреною особою на підставі відомостей, які надавалися фінансовим директором та головним бухгалтером, які обслуговували його банківські рахунки на той час, як особисті, так і юридичних осіб. На момент подачі декларації вказана довірена особа знала про всі наявні у нього грошові кошти, а тому факт недекларування є технічною помилкою.

Зазначив, що він тривалий час займається підприємницькою діяльністю, доходи від якої офіційно задекларовані у податковій службі, а тому твердження про умисний характер невнесення відповідних відомостей до Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є надуманим і не узгоджується з тим, що Декларація серед іншого містить відомості щодо інших грошових активів на значні суми.

Захисник Лошаков Д.С. заперечив проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , зазначивши, що останній не зважаючи на статус депутата обласної ради не обмежений у своєму праві на здійснення підприємницької діяльності, яка є офіційною, як і доходи, які декларуються у строки, визначені діючим законодавством, про що ними надано копії відповідних декларацій про доходи. Про помилку, допущену під час щорічного декларування, ОСОБА_1 відомо не було до моменту проведення повної перевірки Декларації. Під час проведення досудового розслідування слідчим було встановлена відсутність умислу на внесення недостовірних відомостей до Декларації, проте зроблено висновок про умисний характер дій ОСОБА_1 по грошових активах, розміщених на рахунках в Банках, хоча і не надано жодної оцінки тій обставині, що частина грошових активів на відповідних банківських рахунках знайшла своє відображення і в Декларації, тоді як відображена і значна кількість інших грошових активів. Держава була обізнана щодо всіх доходів ОСОБА_1 , що також свідчить на користь ОСОБА_1 , зокрема в тій частині що його дії не мали характеру умисних.

Вважав за необхідне допитати свідків, а саме: комерційного директора, головного бухгалтера, які надавали відомості для заповнення декларації, а також юриста, який безпосередньо вносив відомості до декларації, які могли б підтвердити ту обставину, що всі необхідні матеріали та документи для заповнення Декларації були підготовлені, а в подальшому внесені у документ, що в сукупності із раніше заявленим також свідчить про необережний характер дій ОСОБА_1 .

Просив врахувати ту обставину, що Декларація містить більше 200 аркушів, з яких 42 позиції стосується грошових активів, що свідчить про складність її заповнення через значний обсяг інформації, який підлягає внесенню до неї. Сама структура Декларації більше розрахована на державних службовців, які мають обмеження для здійснення підприємницької діяльності, а відповідно обсяг інформації, який вносить до неї є в рази меншим, у випадку ж з ОСОБА_1 є логічним та необхідним залучення спеціалістів для заповнення Декларації.

ОСОБА_1 перед поданням Декларації ретельно з нею ознайомився, але з вищезазначених причин фактично і припустився помилки, яка відповідно не може бути розцінена як умисні дії.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про умисний характер дій ОСОБА_1 . З моменту подання Декларації пройшло більше двох років, досудове розслідування також тривало значний час і за результатами такого розслідування з якихось причин було зроблено висновок про відсутність умислу по інших позиціях Декларації, проте жодним чином не мотивовано чому невнесення заявлених у протоколі сум має умисний характер. Тим більше незадекларовані суми розміром менше, чим ті що були задекларовані, що також ставить під сумнів наявність умислу в діях ОСОБА_1 . Зауважив, що ОСОБА_1 після проведеної перевірки НАЗК було подано уточнену Декларацію, що також свідчить про бажання останнього на відображення саме достовірних відомостей.

Вважав достатніми підстави для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того просив розглянути клопотання про закриття провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, зазначивши що 01.09.2025 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України. У разі ж закриття кримінального провадження строк накладення адміністративного стягнення становить три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення прав людини на справедливий суд. КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку є безумовною підставою для закриття провадження у справі. Частиною 4 ст. 277 КУпАП передбачено ж лише можливість зупинення строків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією. Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 було закрито 01.09.2025, а зупинення строків розгляді справи жодним чином не впливає на строки накладення адміністративного стягнення, то строки накладення останнього спливають 01.12.2025, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією та притягнути останнього до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Також прокурор зауважив, що на ОСОБА_1 як на суб`єкта декларування покладено обов`язок внесення достовірних та повних відомостей до Декларації, він обізнаний щодо порядку та строків подання Декларації, як і обізнаний щодо можливості настання адміністративної або навіть кримінальної відповідальності. Подання декларації здійснюється суб`єктом декларування особисто з накладенням особистого електронного ключа, а тому неспроможним є твердження сторони захисту щодо відсутності умисного характеру дій ОСОБА_1 . Показання, заявлених свідків також не можуть мати визначального значення при вирішення питання щодо винуватості ОСОБА_1 , оскільки вони не можуть нести відповідальність за дії, відповідальним за вчинення яких є саме суб`єкт декларування.

Зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження містить твердження про відсутність умислу лише в частині декларування об`єктів нерухомого майна, а також цінного рухомого майна, тоді як аналогійний висновок про грошові активи відсутній.

Зауважив, що правила ч. 4 ст. 277 КУпАП відповідно до роз`яснення ВССУ стосуються і зупинення строків накладення адміністративного стягнення.

Так не зважаючи на заперечення захисника та ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №133 від 20.10.2025, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (подання завідомо недостовірних відомостей у щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік та положення Закону (абз. 8 ч. 1 ст. 46), порушення якого він допустив, що має своїм наслідком настання відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, що полягає у недостовірному внесенні відомостей до щорічної декларації за 2022 рік на загальну суму 1 334 675,84 гривні, що відрізняється від достовірних на суму від 100 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (та на суму від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з урахуванням змін);

- копією щорічної Декларації за 2022 рік на ім`я ОСОБА_1 (депутата Херсонської обласної ради) з відкритої частини Єдиного державного реєстру Декларацій, поданої 08.05.2023 о 16:35 годині. Так декларація серед іншого містить відомості про грошові активи, в тому числі розміщені в АБ «Приватбанк» на суму 554 732 гривні, в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 47 622 гривні, в АТ «Універсал банк» на суму 4 729 гривень;

- матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000444 від 23.08.2024, які містять копії матеріалів, які обґрунтовують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення:

1. обґрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність від 15.08.2024. Так за змістом висновку суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності про розмір своїх грошових активів, які розміщені на рахунку в АТ «Райфайзен Банк», вказавши 47 622 гривень, тоді як відповідно до інформації, отриманої з Банку станом на 31.12.2022 було розміщено 289 015,697 гривень, тобто суб`єкт декларування зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму 241 393,97 гривень.

Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності про розмір своїх грошових активів, які розміщені на рахунку в АТ КБ «Приватбанк», вказавши 554 732 гривні, тоді як відповідно до інформації, отриманої з Банку станом на 31.12.2022 було розміщено 555 851,98 гривень, тобто суб`єкт декларування зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму 1 119,98 гривень.

Суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності про розмір своїх грошових активів, які розміщені на рахунку в АТ «Універсал Банк», не зазначивши свої активи на суму 28 039,39 євро (що відповідно до курсу НБУ становить 1 092 161,89 гривень).

Таким чином суб`єкт декларування у розділі 12 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 1 334 675,84 гривень, чим порушив вимоги п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону.

До висновку долучено диск, на якому наявна інформація отримана з вищезазначених Банківських установ і яка узгоджується з відомостями щодо заявлених грошових коштів, які не були відображені ОСОБА_1

2. протокол тимчасового доступу до речей і документів від 02.07.2025, відповідно до якого отримано, а в подальшому оглянуто, про що складено протокол огляду речей від 04.04.2025, за змістом якого на рахунку ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» розміщено 28 039,38 євро.

3. лист Херсонської обласної ради від 27.07.2023 № 01-19-01-522/07, яким депутатів Херсонської обласної ради VІІІ скликання повідомлено про необхідність декларування осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та роз`яснено питання щодо заповнення декларацій;

4. постанова Херсонської обласної територіальної виборчої комісії від 02.12.2020 №45, відповідно до якої ОСОБА_1 обрано депутатом Херсонської обласної ради на чергових місцевих виборах від 25.10.2020;

5. постанова Херсонської обласної територіальної виборчої комісії від 0212.2020 «Про реєстрацію обраних депутатів Херсонської обласної ради», за змістом якого ОСОБА_1 зареєстровано депутатом Херсонської обласної ради обраного на чергових місцевих виборах 25.10.2020;

6. постанова про закриття кримінального провадження від 01.09.2025, відповідно до якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 23.08.2014 під №0000444 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. Копії матеріалів кримінального провадження та постанови про його закриття вирішено скерувати до уповноваженої особи Національної поліції для вирішення питання щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченої ст. 172-6 КУпАП за фактом подання ОСОБА_1 завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, про залишки грошових коштів на його рахунках, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 334 661,04 гривень. Констатовано відсутність умислу щодо недостовірного декларування іншого майна, тоді як засвідчено умисний характер дій щодо недостовірного декларуванню грошових активів.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови є суб`єктами відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією. Відповідно до ст. 1 Закону суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Таким чином ОСОБА_1 , враховуючи ту обставину, що він був обраний депутатом обласної ради в 2020 році і станом на 2022 рік його повноваження не припинились, є суб`єктом декларування та відповідальності за ст. 172-6 КУпАП, оскільки на нього поширюється дія Закону.

З досліджених судом документів вбачається, що ОСОБА_1 не внесено до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відомості про грошові активи на рахунках, які належать ОСОБА_1 , у розмірі 241 393,97 грн, 1 119,98 грн та 28039,00 євро (що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 31.12.2022 складало 1 092 147,09 грн). Загальний розмір незазначених у декларації грошових активів складає 1 334 661,04 грн.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, з 1 грудня становив 2 684 гривні.

Зважаючи на викладене, станом на 08.05.2023 (дата подання Декларації) адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, за подання завідомо недостовірних відомостей у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 268 400,00 грн до 1 342 000,00 грн.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 на момент подання декларації, внесено до неї завідомо недостовірні відомості про наявні у нього на банківських рахунках грошові активи на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що достатнім розміром, а тому має своїм наслідком притягнення до відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу корупційного правопорушення також має відбуватись через призму оцінки норми ст. 45 Закону, відповідно до якої особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством (ч. 1 ст. 45 Закону).

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу ІІ «Порядок подання декларації» наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 №449/21 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону (щороку), абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Законом можуть бути встановлені інші строки подання щорічної декларації.

Відповідно до п. 2-7 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024.

Частиною 4 ст. 45 Закону передбачено, що упродовж 30 днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію.

У разі притягнення суб`єкта декларування до відповідальності за неподання декларації або в разі виявлення у ній недостовірних відомостей, що підтверджується відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили, або рішенням Національного агентства, суб`єкт декларування упродовж 10 днів зобов`язаний подати відповідну декларацію, у тому числі виправлену декларацію з достовірними відомостями.

У разі самостійного виявлення суб`єктом декларування у декларації недостовірних відомостей після спливу терміну для подання виправленої декларації, передбаченого абзацом першим цієї частини, але до початку проведення Національним агентством повної перевірки цієї декларації, суб`єкт декларування може звернутися до Національного агентства з листом з поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей та неподання виправленої декларації у зазначений термін, додавши підтвердні документи. Подані суб`єктом декларування таким чином відомості мають бути розглянуті Національним агентством під час повної перевірки цієї декларації.

Частиною 4 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність суб`єкта декларування за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Завідомо недостовірні відомості слід розуміти інформацію, що має неправдивий, хибний характер, який суб`єкт декларування усвідомлював або міг усвідомлювати на момент подання декларації (такої, що повністю або частково не відповідає дійсності).

Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу, а саме: особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає настання суспільно-небезпечних наслідків та бажає їх настання, або свідомо припускає їх настання. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в поданні завідомо недостовірних відомостей у декларації.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладені норми, на осіб, зазначених в них, покладено обов`язок самостійного подання декларації із зазначенням в ній достовірної інформації, тому за подання в декларації недостовірних відомостей і передбачено відповідальність за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП. Отже, необхідним є встановлення в першу чергу факту достовірності інформації, поданій у декларації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону, у декларації зазначаються відомості про наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, поворотна фінансова допомога, надана третім особам, та кошти, які не сплачені третіми особами і строк сплати яких настав відповідно до умов правочину або рішення суду, а також активи у дорогоцінних (банківських) металах. Відомості щодо грошових активів включають дані про вид, розмір та валюту активу, а також найменування та код Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України установи, в якій відкриті відповідні рахунки або до якої зроблені відповідні внески. Не підлягають декларуванню наявні грошові активи (у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, поворотна фінансова допомога, надана третім особам, та кошти, які не сплачені третіми особами і строк сплати яких настав відповідно до умов правочину або рішення суду) та активи у дорогоцінних (банківських) металах, якщо сукупна вартість всіх грошових активів не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.

Згідно з абз. 5 п. 2 р. І Порядку щодо повноти заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 31.08.2021 № 553/21, недостовірні відомості у декларації відомості, які не відповідають дійсності або є неправдивими, що підтверджено Національним агентством під час проведення контролю щодо повноти заповнення декларації, зокрема відомості, що відрізняються від відомостей, які містяться у правовстановлюючих документах, судових рішеннях, які набрали законної сили, індивідуальних правових актах, реєстрах, банках даних, інших інформаційно-телекомунікаційних та довідкових системах, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи, органи місцевого самоврядування, відкритих базах даних, реєстрах іноземних держав, інших джерелах інформації

Проте, усупереч п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у розділі 12 «Грошові активи» Декларації ОСОБА_1 не зазначив повних відомостей щодо наявних у нього грошових активів на рахунках в Банках, при цьому при поданні Декларації підтвердив достовірність вказаних відомостей, не скористався правом подати виправлену Декларацію та правом направити листа з поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей.

Крім того, перед підписанням декларації особистим кваліфікованим електронним підписом суб`єкт декларування, здійснює підтвердження ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі. Отже ОСОБА_1 був обізнаний щодо наслідків за подання недостовірних відомостей у декларації, хоча і не особисто, проте вніс відомості до декларації про грошові активи та мав установлений законодавством 30 денний строк для внесення змін у вже подану декларацію, однак таким правом не скористався.

Таким чином суд вважає безпідставними доводи захисника та ОСОБА_1 щодо відсутності у нього умислу, направленого на вчинення інкримінованого правопорушення, з огляду на його склад, відповідальність за вчинення якого настає за наявності таких обставин, а саме: подання завідомо недостовірних відомостей у декларації.

Крім того суд зауважує, що і захисником, і ОСОБА_1 не заперечується сам факт подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, проте поважних причин, які б перешкоджали поданню декларації з достовірними відомостями, за вище зазначеними фактами не встановлено.

Разом з цим, суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що він не винен у недостовірності інформації, внесеної в декларацію, оскільки довірив внесення відомостей у декларацію третій особі, через що і виникли помилки у ній, беручи до уваги зокрема, як положення ст. 68 Конституції України, в частині того, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, так і положення щодо правил та порядку заповнення декларації (п. п. 2, 3, розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції №448/21 від 23.07.2021, п.п.3, 4, 5 розділу ІІ «Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції №252/23 від 08.11.2023, з приводу того, що суб`єкт декларування має заповнювати декларацію самостійно у власному персональному електронному кабінеті із використанням відповідного електронного підпису, із обов`язковою перевіркою повноти та достовірності зазначеної ним інформації, за що несе індивідуальну відповідальність.

Та обставина, що ОСОБА_1 були залучені треті особи до заповнення декларації, дії яких ним належно фактично перевірені не були у сукупності з вищевикладеним свідчить про легковажне ставлення до покладеного на нього обов`язку, пов`язаного з декларуванням і як наслідком свідчить про наявність непрямого умислу, спрямованого на подання завідомо недостовірних відомостей.

Фактично ОСОБА_1 , володіючи повною інформацією, яку необхідно вносити до декларації, та, знаючи про наявність такої інформації, свідомо допустив подання завідомо недостовірних відомостей у декларації, чим вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Оцінюючи позицію захисника щодо необхідності закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом строків, визначених ч. 11 ст. 38 КУпАП, суд враховує таке.

Згідно ч. 11 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Постановою детектива другого підрозділу детективів Четвертого головного підрозділу детективів Національного Антикорупційного бюро України від 01.09.2025 закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 23.08.2024 за № 0000444, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України, в якому проводилося досудове розслідування з приводу умисного внесення ОСОБА_1 , як суб`єктом декларування, завідомо недостовірних відомостей до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 складено 20.10.2025, тобто до завершення тримісячного терміну після закриття кримінального провадження.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення на розгляд до суду надійшли 22.10.2025, перше судове засідання призначено на 05.11.2025, під час якого захисником заявлено клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у довготривалому відрядженні. Аналогічне рішення було прийнято судом і 02.12.2025, враховуючи повторне надання документів на підтвердження довготривалого відрядження ОСОБА_1 .

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 172-4 172-9 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу (ч. 2 ст. 268 КУпАП).

У той же час законодавством КУпАП встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо) (ч. 4 ст. 277 КУпАП).

Перебіг строку розгляду справи про адміністративні правопорушення здійснюється за загальними положеннями КУпАП. У випадку відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням учасників судового розгляду строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, обчислюється починаючи з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні починаючи з дня його виявлення. Можливість зупинення цього строку у зв`язку з перенесенням розгляду справи не передбачено, крім випадку, визначеного ч. 4 ст. 277 КУпАП (п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення»).

Тобто зупинення строку розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняє також і строк накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене суд не погоджується з позицією захисника щодо наявності підстав для закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки фактично правила, визначені ч. 4 ст. 277 КУпАП є спеціальною нормою, яка може бути застосована лише у провадженнях щодо справ про адміністративні правопорушення, а прийняття відповідного рішення, не зважаючи на загальні правила обрахування строків накладення адміністративного стягнення, зупиняють сплив останніх.

Таким чином суд приходить до висновку, що строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 01.12.2025 не спливли, оскільки переривались внаслідок зупинення розгляду провадження.

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду. Досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, допущеного ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, ставити їх під сумнів жодних підстав немає. Так останній допустив порушення вимог п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону, з урахуванням положень п. 2-7 Прикінцевих положень, подавши декларацію з недостовірними відомостями.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, суспільну небезпечність діяння, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення не притягувався, отримував відзнаки за сприяння Збройним Силам України, суд вважає за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 38, 40-1, 172-6, 250-252, 277, 280, 283, 284 КУпАП, ст. ст. 45, 46 Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що

становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

(Номер рахунку (IBAN): UA0021451, Одержувач ГУК у Херсонській обл./Херсонській ра-он 21081100, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА