Окнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/934/25
Провадження № 3/506/542/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року селище Окни

Суддя Окнянського районного суду Одеської області Бурдинюк О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліцейської діяльності №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який є особою з інвалідністю ІІ групи, якийпротягом року не піддавався адміністративному стягненню,

- за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В с т а н о в и в:

22.10.2025 року о 09 год 32 хв. у селищі Окни, Подільського району, Одеської області по вул. Європейська, водій ОСОБА_1 , у порушення п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України, від 10.10.2001, № 1306, керував т/з «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка річ, почервоніння очей), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, і в медичному закладі відмовився.

За цим фактом працівниками поліції відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 490432 за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 30.10.2025 року свою вину не визнав, однак, підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Додатково пояснив, що дійсно, 22.10.2025 року, був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що він порушив правила дорожнього руху, так як не увімкнув "поворот", повертаючи на іншу вулицю, на що він не погодився, так як нічого не порушув. У подальшому, дійсно працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі, однак він відмовився, так як був тверезий та алкогольних напоїв не вживав і, крім того, не довіряє працівникам поліції, у зв"язку з негативним досвідом спілкування з правоохоронцями, так як був потерпілим по кримінальному провадженню, де обвинуваченим був працівник поліції. Також додатково зазначив, що окрім складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП у цей день, його також притягнули до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, дану постанову він не оскаржував, хоча не згоден з нею. Також у подальшому, через декілька годин, він за власною ініціативою, а не за направленням працівників поліції, поїхав у лікарню, де пройшов огляд на стан сп"яння, що підтверджує відповідна довідка.

Крім того, 10.11.2025 року ОСОБА_1 до суду подав заяву про долучення доказів до матеріалів справи, зокрема електронний носій інформації (USB-накопичувача) з відеозаписом, висновок медичного огляду лікаря та звернення до ДБР. У судовому засіданні 12.11.2025 року додатково повідомив, що у нього наявне посвідчення водія, застарілого зразку, оскільки отримував його приблизно у 1990 році, у зв"язку з чим по електронній базі поліції його немає. Також зазначив, що вже після роз"яснення суду розуміє відповідальність і наслідки саме за відмову від проходження огляду на стан сп"яніння.

У судове засідання 17.12.2025 року, ОСОБА_1 , повідомлений належним чиномне з"явився, надав заяву згідно якої просив розгляд справи завершити у його відсутність, так як не зможе прибути до суду за сімейними обставинами.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, дослідивши надані матеріали, у тому числі матеріали відеозапису, суд приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з діючим законодавством.

Згідно п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.5 Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка встановлює відповідальність, зокрема, за відмову водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 490432 за ч.1 ст.130 КУпАП від 22.10.2025 року /а.с.1/; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується відповідною відміткою в документі /а.с.2/; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.10.2025 року /а.с.3/; копією постанови серії ЕНА №5989901 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 22.10.2025 року, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП /а.с.4/; довідкою поліцейського СРПП ВДП №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції О. Савчак про те, що згідно перевірки ІПНП «ЦУНАМІ», ІПС «Адмінпрактика», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та за інші адміністративні правопорушення не притягувався, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від якого ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується відповідною відміткою в документі /а.с.7/ диском з відеозаписами, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 т/з «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_1 , та факт здійснення працівниками поліції неодноразової пропозиції ОСОБА_1 про проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, однак останній від проходження огляду в обох випадках категорично відмовився, про що зроблено відповідні відмітки /а.с.9/.

Крім того, 10.11.2025 року ОСОБА_1 до матеріалів справи було подано заяву про долучення доказів, зокрема електронного носія інформації (USB-накопичувача) з відеозаписом, висновку медичного огляду лікаря, а також звернення до Державного бюро розслідувань. Оцінюючи зазначені матеріали у сукупності з іншими доказами у справі, суд дійшов висновку, що вони не спростовують встановлених обставин вчинення адміністративного правопорушення та не впливають на правову кваліфікацію дій особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно санкції ст.130 ч.1 КУпАП за це правопорушення на водіїв накладається стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При призначенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, котрий є особою з інвалідністю 2 групи, протягом року не піддавався адміністративному стягненню, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки поліцейського СРПП ВДП №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції О. Савчак та витягу з бази даних «Армор» «Пошук посвідчення водія ГСЦ», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував. Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив про наявність у нього посвідчення водія, старого зразку, котре він отримав приблизно у 1990 році, у зв"язку з чим необхідно застосувати стягнення відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з наданого пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, тобто, в силу вимог закону, звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 34, 36, 40-1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , /РНОКПП НОМЕР_3 / адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнення штрафу проводити на р/р UA0015001, Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код ЄДРПОУ отримувача 37607526, призначення платежу: 21081300, серії ЕПР1 № 490432, ОСОБА_1 .

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору, як особу з інвалідністю ІІ групи.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, у разі несплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а прокурором - в межах повноважень, визначених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Бурдинюк О. С.