Номер провадження 3/523/4892/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м.Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 26.09.2025 о 22:30 годині, ОСОБА_1 був відсутній за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив правила встановленого відносно нього адміністративного нагляду.

ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складення 30.09.2025 року стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомленим про розгляд справи 30.10.2025 року об 11:30 годині в Пересипському районному суді м.Одеси, що засвідчено підписом вказаної особи у такому протоколі,в судове засідання 30.10.2025 року не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив та з будь-якими заявами, запереченнями чи клопотаннями до суду не звертався.

Внаслідок означених обставин неявки ОСОБА_1 до суду, суддя вважає, що в межах розгляду конкретної адміністративної справи, були створені необхідні умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що вказана особа, будучи обізнаним про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, станом такого розгляду протягом достатнього періоду часу не цікавився, суддя оцінює таку поведінку вказаної особи, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді першої інстанції та спроби затягування такого розгляду, що у свою чергу сприймається як намагання ухилитись від відповідальності за вчинене та має ознаки зловживання зазначеною особою своїми правами.

Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Наведене узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголосив на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, який закріплений в практиці Європейського суду з прав людини та яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що ОСОБА_1 достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, при цьому своїм правом на подачу до суду письмових пояснень чи заперечень по справі не скористався, суддя вирішив розглянути справу за відсутності вказаної особи та на підставі наданих до суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суддя констатує, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою повторності протягом року, не підтверджена наявними у справі доказами, оскільки додана до матеріалів справи постанова Приморського районного суду м.Одеси від 06.06.2024 року про накладення на зазначену особу адміністративного стягнення за ч.2 ст.187 вказаного Кодексу, не свідчить про повторність притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.187 КУпАП саме протягом року, з огляду на що дії особи за матеріалами цієї справи належить кваліфікувати за ч.1 ст.187 цього ж Кодексу.

Втім, суддею встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, повністю доказана та підтверджується дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №756076 від 30.09.2025 року, в якому наведені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 КУпАП, за що він притягається до адміністративної відповідальності, під час складення якого будь-яких зауважень чи заперечень на дії працівників поліції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не висловлював (а.с.1);

- поясненнями ОСОБА_1 від 30.09.2025 року, згідно з якими останній обставини відсутності 26.09.2025 року за місцем мешкання не оспорював (а.с.5);

- копією постанови Пересипського (Суворовського) районного суду м.Одеси від 27.12.2024 року, про встановлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду строком на 12 місяців з винесенням відповідних обмежень, зокрема щодо заборони залишати межі квартири АДРЕСА_2 з 23:00 годин по 06:00 годин наступного дня (справа №523/21232/25) (а.с.6).

Частиною 1 ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 вказаного Кодексу, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст.187 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); нереєстрація в органі Національної поліції, що тягне за собою накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу положень ст.33 КУпАП, приймаючи до уваги характер та обставини правопорушення, особу ОСОБА_1 , враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень до вказаної особи єдиним можливим є застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.1, 23, 33, 187, 251-252, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь Держави в особі Державної судової адміністрації України, (00020, м. Київ, вул.Липська 18/5).

Копію постанови направити для виконання ОСОБА_1 , для відома до ВнП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області, а також надати іншим заінтересованим особам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В. Шурупов