СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/9360/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Мордвінов А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий

за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23 листопада 2025 року о 01 годині 11 хвилин, вул. Стеценка, 27 А у м. Києві керувала транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей розширені та не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 23 листопада 2025 року о 01 годині 11 хвилин, вул. Стеценка, 27 А у м. Києві повторно протягом року керувала транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом Ірпінським районним судом Київської області від 29.01.2024, чим порушила п. 2.1 а ПДР.

Оскільки у провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувають адміністративні матеріали відносно однієї особи, а саме: справа Ун. № 759/29121/25, провадження 3/759/9360/25 та справа Ун. № 759/29123/25, провадження 3/759/9361/25, суд вважає, що для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного розгляду провадження та прийняття рішення, вони підлягають об`єднанню та мають бути розглянуті в одному провадженні.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

За таких обставин, приймаючи до уваги скорочені строки на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, вважаю за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Боровенко Д.В. надав письмові пояснення, в яких просив закрити провадження, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на долученому відеозаписі відсутні кадри, на яких видно рух транспортного засобу під її керуванням. Крім того, захисник Боровенко Д.В. у випадку визнання вини ОСОБА_2 просив не застосовувати оплатне вилучення транспортного засобу ОСОБА_1 як додаткове стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем ОСОБА_1 захисник заявив клопотання про відстрочення виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу на строк 3 (три) місяці з моменту прийняття постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, приходжу до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи та досліджені судом.

Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 23.11.2025 року серії ЕПР1 № 521134, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі. Будь-яких заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавала, дії працівників поліції не оскаржував.

Пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння працівниками поліції зроблена у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735.

Крім цього, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та карткою обліку адміністративного правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому остання був позбавлена права керування транспортними засобами, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують у протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконала.

На підставі досліджених у сукупності всіх наявних у справі доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 23 листопада 2025 р. о 01 год. 11 хв., вул. Стеценка, 27 А у м. Києві, керувала транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом не є обґрунтованими та не заслуговують на увагу суду, а також розцінюються судом як спробу ухилитися від адміністративної відповідальності, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд встановив, що достатніх доказів, що ОСОБА_1 перебувала у стані наркотичного сп`яніння немає, однак беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 521138, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчиненого правопорушення;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 17.06.2025;

- витягом з адмінпрактики при притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

- відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Суд, розглянувши заяву захисника про відстрочку штрафу, вважає за доцільне розстрочити виконання постанови про накладення штрафу.

Хоча Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень про розстрочку штрафу, що сплачується правопорушником, але подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України.

Так, згідно з ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до ст.304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливості балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Таким чином, вважаю, що в даному випадку, порушується справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, бо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар, який порушує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

З наведених захисником обставин слідує, що в силу майнового стану ОСОБА_1 , їй дійсно складно здійснити оплату штрафу у сумі 40 800 гривень. Таким чином, наявні законні підстави для розстрочки виконання постанови про накладання адміністративного стягнення на строк 6 (шість) місяців.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ст. 126, ст. 221, ст. 283-285, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати матеріали справи про адміністративне правопорушення Ун. № 759/29121/25, провадження 3/759/9360/25 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, та матеріали справи Ун. № 759/23123/25, провадження 3/759/9361/25 відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП в одне провадження під № 3/759/9360/25.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП визначити остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафув розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Розстрочити виконання постанови про стягнення з ОСОБА_3 штрафу у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) терміном на 6 (шість) місяців з моменту набрання законної сили вказаної постанови, зобов`язавши ОСОБА_3 щомісячно сплачувати на користь держави кошти у розмірі 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 605(шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя Андрій МОРДВІНОВ