ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Київського районного суду міста Харкова Глос М. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

22.10.2025 року о 19 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру щодо своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : ображав її, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, бив долонею по голові, душив, чим завдав шкоди її здоров`ю.

У судове засідання ОСОБА_1 викликався в установленому законом порядку із завчасним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи. Однак до суду правопорушник не з`явився і про причини свого неприбуття не повідомив. В матеріалах справи міститься його заява про визнання своєї винуватості, у якій він просить розглядати справу за його відсутності та суворо не карати.

За таких обставин неприбуття до суду правопорушника, участь якого у судовому засіданні не є обов`язковою, з огляду на вимоги статей 268, 277-2, 279 КУпАП не перешкоджає розгляду судом справи.

За результатами дослідження й оцінки поданих органом поліції письмових доказів суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення і правильність юридичної кваліфікації його дій з огляду на таке.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Домашнє насильство як один із різновидів насильства відрізняється від інших його форм тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки та пов`язані між собою.

За визначенням, закріпленим у п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (надалі Закон № 2229-VIII), домашнє насильство становлять діяння (дії або бездіяльність), зокрема, фізичного або психологічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, утворюють, зокрема, вчинення домашнього насильства, тобто будь-яких умисних дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_2 задокументовано у протоколі про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2025 року серії ВАД № 700417.

Відповідно до досліджених судом письмових пояснень і заяви ОСОБА_2 про вчинення правопорушення 22.10.2025 року ОСОБА_1 вчинив сварку з нею, під час якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував, душив, наносив удари долонею по голові, унаслідок чого завдав шкоди її здоров`ю.

Ці ж обставини підтвердив у своїх письмових поясненнях і ОСОБА_1 , зазначивши про визнання провини.

На підставі досліджених судом доказів в їх сукупності і взаємозв`язку суд беззаперечно встановив факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо своєї матері, що супроводжувалося нецензурною лайкою, погрозами, а також фізичним впливом, унаслідок чого потерпілій була завдана шкода здоров`ю. Такі дії становлять домашнє насильство психологічного і фізичного характеру у розумінні п. п. 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII.

За таких обставин дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства психологічного і фізичного характеру, що завдало шкоди фізичному і психічному здоров`ю потерпілої.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, що полягало у застосуванні як фізичного, так і психологічного насильства щодо потерпілої, вчинено щодо матері - людини похилого віку.

Бере суд до уваги і дані про особу порушника, котрий не працевлаштований, не має адміністративних стягнень, не погашених у встановленому законом порядку.

Окільки наведений у ст. 34 КУпАП перелік обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, не є вичерпним, суд згідно з вимогами ст. 34 КУпАП враховує як таку повне визнання ОСОБА_1 своєї провини.

Передбачених ст. 35 цього Кодексу обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, за результатами судового розгляду не встановлено.

Оцінивши зазначені обставини у своїй сукупності, з огляду на відсутність раніше накладених адміністративних стягнень, істотної шкоди, завданої правопорушенням, а також обставин, які би згідно зі ст. 35 КУпАП обтяжували адміністративну відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, найбільш м`яке із передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Водночас, оскільки правопорушення полягало у застосуванні як психологічного, так і фізичного насильства, вчинено щодо матері - людини похилого віку, суд визначає розмір штрафу у максимальних межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі ст. 173-2 ч.1, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 (відомості про РНОКПП відсутні), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, зі ОСОБА_1 підлягатиме стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) грн і витрати на облік цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття остаточного рішення за підсумками апеляційного перегляду.

Постанову може бути пред`явлено до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос