Провадження № 3/243/5577/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №4 Краматорського РУП Головного Управління Національної поліції в Донецькій області:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22.11.2025 року о 09 год. 57 хв. біля будинку 62, по вул. Сучасній, в с. Семенівка Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 307, н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідість обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager», а також від проходження такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування водій відсторонений.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, підтримав позицію свого адвоката.

Адвокат Тютюнник В.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , посилаючись на недопустимість доказів та порушення процедури. Зазначає, що наданий відеозапис є неналежним доказом, оскільки він не зафіксував моменту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відео розпочинається, коли автомобіль уже стоїть, та є небезперервним. Поліцейські не повідомили конкретну причину зупинки в порушення ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» та не роз`яснили ОСОБА_2 права та обов`язки за ст. 268 КУпАП та Конституцією. У протоколі не зазначено жодного свідка, що є порушенням вимог щодо фіксації відмови водія від проходження огляду у присутності двох свідків. Крім того, протокол не містить назви, моделі та серії засобу відеофіксації. Поліцейські проігнорували висловлену ОСОБА_1 згоду пройти огляд на місці, а протокол про відсторонення водія від керування не складався та до матеріалів справи не долучався. На підтвердження відсутності сп`яніння, ОСОБА_1 у той же день було самостійно пройдено медичний огляд, за результатами якого видано висновок № 843 про відсутність будь-яких ознак сп`яніння станом на 12:10 22.11.2025 року.

Суд, заслухавши пояснення адвоката Тютюнника В.В., дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №520312 від 22.11.2025 року; направленням на огляд водія до медичного закладу від 22.11.2025 року, в якому зафіксовано відмову водія від проходження огляду; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 22.11.2025 року, у якому зафіксовано відмову водія від проходження огляду на місці зупинки; актом прийому передачі транспортного засобу; довідкою з поліції, згідно якої ОСОБА_1 не значиться серед списку позбавлених права керування транспортними засобами та має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 08.07.2015; відеозаписом, яким зафіксовано обставини виявленого правопорушення.

Оцінюючи вказаний відеозапис, суд, враховуючи відображену на відеозапису поведінку ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги сукупність всіх інших досліджених доказів по справі, керуючись внутрішнім переконанням, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факт наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння та факт його відмови від запропонованого поліцейським проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичній установі.

Набуваючи вказаного висновку суд бере до уваги, що відеозапис не містить жодних заперечень з боку ОСОБА_1 щодо тверджень працівників поліції про керування ним автомобілем. Навпаки, зафіксовано, що ОСОБА_1 перебував безпосередньо на місці водія, та в ході розмови підтвердив факт керування ним автомобілем. Так, на фрагменті відео 0:01:48 (файл: «Лукієнко130(1).МР4») на запитання поліцейського про напрямок руху, останній відповів, що прямує «на бригаду». Не містить таких заперечень і протокол про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_1 не зазначив про свою незгоду з фактом керування.

Крім того, з відеозапису вбачається, що місцем зупинки є блокпост, що само по собі виключає можливість паркування автомобіля.

Вказані докази у їх сукупності спростовують позицію сторони захисту щодо відсутності підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем 22.11.2025 року. На думку суду, такі доводи захисту є лише спробою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи адвоката щодо порушення процедури огляду в повній мірі спростовуються відеозаписом (файл: «Лукієнко130(1).МР4», фрагмент 0:04:170:05:17), яким зафіксовано, як поліцейські чітко пропонують водієві пройти огляд на місці зупинки у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). На цю пропозицію водій зазначив, що вживав напередодні пиво і не впевнений у результатах огляду. Після повторної пропозиції пройти огляд на місці або в медичному закладі водій чітко відповів відмовою. Поліцейські попередили його про відповідальність за відмову від проходження огляду, на що водій підтвердив, що розуміє це.

Твердження сторони захисту про те, що працівники поліції проігнорували згоду ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, суд до уваги не бере. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 почав наполягати на проведенні огляду за допомогою технічного засобу лише після приїзду командира. Однак ця згода була висловлена вже після того, як поліцейськими було зафіксовано у встановленому законом порядку факт відмови водія від проходження огляду. Оскільки правопорушення у вигляді відмови від проходження огляду є закінченим з моменту її висловлення, подальша зміна намірів особи не спростовує факт вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи адвоката Тютюника В.В. про відсутність доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, спростовуються долученим до протоколу актом прийому-передачі транспортних засобів, а також відеозаписом.

Доводи адвоката про безпідставність зупинки на увагу не заслуговують, оскільки транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено безпосередньо біля стаціонарного блок посту, що у сукупністю з вимогами п.2 ч.1 ст.32, п. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» та п. 7 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», надає право поліцейським здійснювати перевірку документів.

Водночас на відеозаписі зафіксовано, що працівниками поліції також було проінформовано ОСОБА_1 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за забруднений номерний знак на транспортному засобі, що є підставою для зупинки.

У зв`язку із зазначеним суд не вбачає підстав для допиту поліцейських в судовому засіданні задля уточнення причин зупинення. Вказане клопотання сторони захисту не є належним чином обґрунтованим та, на думку суду, направлено на створення по справі штучної тяганини.

Доводи сторони захисту щодо не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення назви спеціального пристрою, його серію та номер, на який проводилась відеофіксація подій за участю ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки вимогами ст. 256 КУпАП такі вимоги при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не передбачені.

Твердження адвоката щодо не роз`яснення прав ОСОБА_1 , спростовуються відеозаписом (файл: «Лукієнко130(1).МР4» фрагмент 00:07:58) , на якому чітко відображено процедуру роз`яснення поліцейським прав ОСОБА_1 ..

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі п. 13: «Підпис особи, якій роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП», міститься особистий підпис ОСОБА_1 ..

Також суд вважає необґрунтованими доводи адвоката щодо незалучення поліцейськими двох свідків під час складання протоколу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, що і було належним чином виконано у даному випадку.

Аналогічна норма міститься у п. 6 розділу Х Інструкції від 10 листопада 2015 року № 1408/27853, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Посилання адвоката Тютюнника В.В. на те, що відеозапис фіксує адекватну, чемну, спокійну та ввічливу поведінку ОСОБА_1 та однаковий тон його обличчя, суд вважає суб`єктивними припущеннями, які не спростовують встановлених судом обставин та спростовуються змістом відеозапису, на якому ОСОБА_1 особисто підтвердив що вживав алкогольні напої (випив пива).

Крім того, слід зазначити, що право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.

Згідно матеріалів справи у водія працівниками поліції були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук.

Вказані ознаки алкогольного сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Щодо доводів захисту про визнання відеозапису неналежним доказом через його фрагментарність та неповноту, суд зазначає наступне. Наявний у матеріалах справи відеозапис не є фрагментарним, а повною мірою відображає послідовну хронологію подій, що мали місце 22.11.2025 о 09:57 за адресою: Донецька область, с. Семенівка, вул. Сучасна, 67.

Вказаний відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини правопорушення, детально встановити послідовність подій та поведінку осіб, які брали участь у складанні протоколу. Доказ отриманий у встановленому законом порядку та зафіксований працівником поліції за допомогою службових технічних засобів. Таким чином, він є належним, допустимим та достовірним доказом, що не викликає у суду сумнівів.

Доводи адвоката Тютюнника В. В. про те, що відеозапис не є безперервним, та суперечить вимогам Інструкції, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, суд вважає безпідставними. Вказана Інструкція регулює порядок ведення відеозапису працівниками поліції під час виконання службових обов`язків, проте не містить імперативної вимоги щодо долучення до матеріалів справи повного запису всієї зміни поліцейського без будь-яких часових розривів.

Суд зазначає, що для вирішення справи значення мають лише ті фактичні дані, які безпосередньо стосуються обставин вчинення адміністративного правопорушення. Долучений до протоколу відеозапис містить чітке підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та зафіксований факт його відмови від проходження огляду.

Таким чином, відеозапис є належним доказом, який безпосередньо підтверджує факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його зупинку, що повністю спростовує твердження захисника про відсутність події керування.

Щодо долученого до клопотання висновку КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» №843 від 22.11.2025 року, суд зазначає, що доводи захисника щодо самостійного проходження огляду на стан сп`яніння, який, на його думку, спростовує факт порушення п. 2.5 ПДР, визнаються непереконливими, оскільки ОСОБА_1 інкримінується саме відмова від проходження огляду на вимогу поліцейського, а не факт перебування у стані сп`яніння, що регламентовано п. 2.9 ПДР.

Крім того, ч. 4 ст. 266 КУпАП встановлює, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Позиція захисника щодо неповноти доказів та наявності в них суперечностей не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. З огляду на це, суд вважає безпідставним та необґрунтованим клопотання адвоката про допит працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим у його задоволенні було відмовлено.

У зв`язку із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, які спростовують доводи та заперечення адвоката Тютюнника В.В., суд вважає, що закриття провадження у справі, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не підлягає задоволенню.

Докази, які були досліджені в судовому засіданні, на переконання суду, є належними, обґрунтованими, допустимими, узгоджуються між собою, і такими, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, суд доходить висновку, що відносно ОСОБА_1 необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке стягнення, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження скоєння нових правопорушень.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 130, 280, 283-284, 287, 301, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков