Справа № 367/9115/25
Провадження №3/367/2655/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., за участі секретаря судового засідання Кравченко О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

за статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП, -

установив:

до Ірпінського міського суду Київської області надійшли справи з протоколами (серія ААД №805191 від 29.07.2025 та серія ААД №805190 від 29.07.2025) про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП. Відповідно до протоків автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказані матеріали передано для розгляду судді Білогруд О.О.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.07.2025 серії ААД № 805191, 29.07.2025 о 20:30 по вулиці Ярова, будинок 81, в селищі Гостомель, Бучанського району, Київської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Honda, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), а саме: "пункт 2.5 Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції". Відповідальність за вказане правопорушення передбачено частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.07.2025 серії ААД № 805190, 29.07.2025 о 20:30 по вулиці Ярова, будинок 81, в селищі Гостомель, Бучанського району, Київської області, ОСОБА_1 не вибрав безпечну швидкість руху, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на електричну опору, в результаті зіткнення транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Указаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3.б та 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), а саме: «пункт 2.3.б Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», «пункт 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Відповідальність за вказане правопорушення передбачено статтею 124 КУпАП.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 19.09.2025, відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, справи стосовно ОСОБА_1 з протоколами серія ААД № 805191 від 29.07.2025 та серія ААД № 805190 від 29.07.2025 об`єднано в одне провадження та постановлено розглядати в одному судовому засіданні, присвоївши єдиний унікальний номер №367/9115/25 (провадження №3/367/2655/2025).

За ініціативою суду здійснювалося фіксування судового засідання технічними засобами.

Судове засідання 27.08.2025 не відбулося у зв`язку із надходженням заяви захисника ОСОБА_1 , адвоката Процика Д.Г., про ознайомлення із матеріалами справи та відкладення розгляду справи по суті. У зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 19.09.2025.

У судове засідання 19.09.2025 ОСОБА_1 не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутність та надав письмові пояснення по суті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29.07.2025, зазначив, що керував автомобілем по вул. Ярова в селищі Гостомель, в той день був дощ і дорожнє покриття було мокрим. Рухаючись на заокругленій ділянці дороги ОСОБА_1 стало погано і останній почав гальмувати, внаслідок чого зачепив електроопору та від удару по інерції автомобіль відкинуло на паркан. Дорожньо-транспортна пригода сталася у тому числі у зв?язку з мокрим станом дорожнього покриття, проте свою вини визнав, додав, що цивільно-правова відповідальність наземних транспортних засобів застрахована.

У судовому засіданні 19.09.2025 адвокат Процик Д.Г. подав клопотання про долучення до матеріалів справи висновку КНП « СОЦІОТЕРАПІЯ» № 003548. Разом з тим, у клопотанні зазначив, що аналізуючи відеозаписи боді-камер працівників поліції слідує, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, однак, ОСОБА_1 відмовляється від такого огляду мотивуючи тим, що він хоче пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння безпосередньо у лікарні. Проте, працівниками поліції було проігнорувано його таку правову позицію і як наслідок в подальшому складено відносно останнього протокол. Звертав увагу суду на той факт, що на відеозаписах боді-камер працівників поліції ОСОБА_1 жодного разу не висловлював відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарні по причині й того, що працівники поліції такої вимоги йому не пропонували. Враховуючи такі ігнорування працівників поліції ОСОБА_1 змушений був після складання протоколу відразу самостійно звернутися до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ», де пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003548, результати проведеного огляду не підтвердили факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, захисник подав до суду заперечення, вважає, що складений стосовно ОСОБА_2 протокол є передчасним для притягнення його до адміністративної відповідальності так як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер покладала обов`язок на працівників поліції на забезпечення проведення такого огляду у найближчому закладі охорони здоров`я. Згідно протоколу, у вину ОСОБА_1 ставиться порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, де указано, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, однак таке твердження працівників поліції є передчасним оскільки ними було проведено неповно огляд на стан алкогольного сп`яніння. Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння закріплено статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735 (далі - Інструкції), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 за № 1103. Вказані норми закону мають імперативний характер, тому порушення зазначеного порядку, зокрема, послідовності його проведення або не проведення у точній відповідності із законом, тягне за собою недійсність результатів такого огляду. Вважає, що працівники поліції вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, грубо порушили вимоги указаних нормативно правових актів з огляду на таке. Як зазначалося, відповідно до частини третьої статті 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп?яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. ОСОБА_3 дійсно відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та висловив вимогу пройти такий огляд безпосередньо у лікарні, що не давало працівникам поліції жодних законних підстав для його притягнення адміністративної відповідальності зокрема за частиною першою статті 130 КУпАП, а навпаки покладало на них подальший обов`язок на забезпечення ОСОБА_4 проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції даної вимоги Закону не виконали та відразу склали протокол, доказами порушень з боку працівників поліції являється долучені до матеріалів справи відеозаписи боді-камер самих же працівників. Так, аналізуючи відеозаписи боді-камер працівників поліції (відеофайл export-wOdz8 0:10:30) слідує, як працівник поліції розпаковує мундштук та вставляє його до приладу Драгер та одночасно пропонує ОСОБА_1 продути у вказаний прилад, на що Будушевський відповідає, що відмовляється і два рази висловлює бажання проїхати у лікарню, після чого працівник поліції почав комусь дзвонити і з`ясовувати хто буде його доставляти і в яку саме лікарню взагалі його треба везти. Згодом стосовно ОСОБА_1 складено протокол у якому між іншим не вказано від чого саме ОСОБА_5 відмовився.

Звертав увагу суду і на той факт, що у протоколі вказано «від проходження (чого саме??) на стан алкогольного сп?яніння відмовився, в мед закладі відмовився», тобто, на думку захисника, суть пред`явленого обвинувачення ОСОБА_1 також не містить інформації про відмову від огляду, відтак, вважає, що у протоколі відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення ст. 130 КУпАП. За таких обставин сторона захисту вважає, що протокол не може бути визнаним належним і допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУПАП.

Крім того, проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Так, у матеріалах справи міститься нібито направлення ОСОБА_2 до ЦМЛ м. Буча вул. Польова, 19 від 29.07.2025 (далі - Направлення), де у відповідній графі зазначено, що: «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив інспектор поліції». Однак вказані у Направленні відомості не є достовірними, оскільки ОСОБА_1 ніхто нікуди не направляв, таких направлень не вручав і до ЦМЛ м. Буча вул.Польова, 19 його ніхто не доставляв, що підтверджується долученими до протоколу відеозаписами боді-камер працівників поліції. За таких обставин сторона захисту вважає, що Направлення не може бути належним і допустимим доказом у справі, а недопустимий та неналежний доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Також звертав увагу суду, що Направлення не містить будь-якої інформації стосовно відмови ОСОБА_1 саме від проходження у ЦМЛ м. Буча. Очевидно, що працівники поліції розуміли про необхідність доставити ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я, тому формально склали таке направлення, що є грубим порушенням вимог Інструкції, Порядку, а також статті 266 КУпАП. Таким чином, на думку захисника, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 проведено з порушенням статті 266 КУпАП, а отже він вважається не дійсним. Тому вважає, що висновки працівника поліції зокрема про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння біля транспортного засобу були передчасними для складення протоколу. Звертав увагу суду, що ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів справи заперечував проти обставин, які вказані у протоколі, у якому і написав власноруч мотиви своєї не згоди. При цьому працівниками поліції також було надано йому на підпис письмові пояснення, які вони заздалегідь самостійно власноруч написали, а не відібрали пояснення безпосередньо від ОСОБА_1 . Ознайомившись зі змістом таких пояснень ОСОБА_1 виявив у них неправдиву інформацію стосовно того, що він нібито відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння у лікарні, а тому і біля своїх підписів написав незгоду. Звертав увагу суду, що практика та особливості психічної поведінки людини свідчать, що саме в перші моменти події особа надає правдиві відомості, тобто первісні пояснення ОСОБА_1 на місці події, що між іншим зафіксовано на боді-камери працівників поліції, є правдивими та не спотвореними. Враховуючи положення частини третьої статті 62 Конституції України, де вказано, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, сторона захисту вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні 24.10.2025 захисник Процик Д.Г. підтримав раніше викладену позицію сторони захисту та клопотав про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУПАП. У судовому засіданні 24.10.2025 оголошено перерву до 20.11.2025, оскільки зібрані докази не досліджено, а у приміщенні суду відсутнє електропостачання. Судове засідання 20.11.2025 не відбулось у зв`язку із відсутністю електропостачання у Ірпінському міському суді Київської області, про що було складено відповідну довідку. У судовому засіданні 26.11.2025 захисник Будушевського І.В. заявив клопотання про дослідження доказів судом самостійно у нарадчій кімнаті з метою процесуальної економії, однак судом з метою уточнення додаткових відомостей призначено наступне судове засідання на 16.12.2025.

У судове засідання 16.12.2025 ОСОБА_1 та його захисник адвокат Процик Д.Г. не з`явилися, від захисника надійшла заява про проведення судового засідання у відсутність сторони захисту. Також Проциком Д.Г. у судових засіданнях заявлялося клопотання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , оскільки він має погане самопочуття, перебуває на тривалому лікуванні, зокрема, і в умовах стаціонару.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП Участь особи, стосовно якої складено протокол за статтею 130 КУпАП є необов`язковою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_6 , дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП).

За змістом частини другої статті 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до абзацу 2 частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями абзацу 5 частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає декілька альтернативних діянь, які є окремими складами цього адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частинами другою, третьою та п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно із пунктом 7 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Факт порушення ОСОБА_1 , як учасником дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, підтверджується в своїй сукупності дослідженими доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення: серії ААД №805109, складеного 29.07.2025; схемою місця ДТП складеною 29.07.2025 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у сукупності підтверджується дослідженими доказами, саме: відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.07.2025 серії ААД № 805191; наявністю письмового направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, які містяться на DVD диску, з яких убачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці в установленому законом порядку, письмовими поясненнями очевидця події ОСОБА_7 .

Щодо тверджень захисника Процика Д.Г. про порушення працівниками поліції Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» в частині недоставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження медичного освідування, суддею зауважується таке.

Указані твердження захисника спростовується відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Так, на 20 хвилині 50 секунд відеозапису під назвою «export-wOdz8» ОСОБА_1 відмовляється від проходження тесту на місці на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, в подальшому відходить від інспектора поліції на невизначену відстань, спілкування з поліцейським переривається, в тому числі, репліками присутніх на місці ДТП осіб, в подальшому на 21 хвилині 18 секунд та на 21 хвилині 20 секунд відеозапису під назвою «export-wOdz8» зафіксовано, як інспектори патрульної поліції узгоджують яким екіпажем буде доставлено до закладу охорони здоров`я останнього з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, разом з тим, у матеріалах справи міститься письмове направлення ОСОБА_1 до ЦМЛ міста Буча для проходження огляду водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене 29.07.2025 о 21:40. Також суд зауважує, що у разі, якщо ОСОБА_1 , будучи досвідченим водієм (право відповідної категорії з 1999 року) не перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що він переконує суд, ним не повідомлено будь-яких переконливих обставин щодо не можливості проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння. Долучене до протоколу направлення, дійсно, містить відмітку про посаду, звання і прізвище працівника поліції, який начеб-то доставив до закладу охорони здоров`я, однак у відповідному розділі відомості про саму доставку, результати огляду та, як зауважує сам ОСОБА_1 та його захисник, такого здійснено не було, а тому складення направлення працівником поліції саме у такому вигляді не виключає відповідальність ОСОБА_1 за допущення порушень правил дорожнього руху.

Також суд ураховує суперечливу поведінку ОСОБА_1 , зафіксовану на відеозаписі, то він погоджується пройти огляд, то відмовляється, то погоджується надавати пояснення, а потім відмовляється.

Відтак, твердження сторони захисту суд приймає як спробу уникнення ОСОБА_1 від відповідальності, установлену законом, за керування джерелом підвищеної небезпеки з явними ознакамит алкогольного сп`яніння та відмову від проходження відповідного огляду.

Відтак, у сукупності суд не убачає у діях поліції порушення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки, дії інспекторів поліції щодо доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я зафіксовані на відеозаписі, узгоджуються із наявним у матеріалах справи направленням, а також відеозаписом на якому зафіксовано поведінку ОСОБА_1 , його рухи, мовлення.

Разом з тим, зважаючи на відсутність у матеріалах справи висновку закладу охорони здоров`я, про проходження ОСОБА_1 освідчення, однак, у наслідок зафіксованої на боді-камери та у присутності свідків, відмови останнього від проходження огляду на місці, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд не визнає їх обгрунтованість як таку, що доводить невинуватість ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про доведеність факту порушення останнім пункту 2.5.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Щодо долученого стороною захисту до матеріалів справи висновку КНП «СОЦІОТЕРАПІЯ» №003548, суддею зауважується таке. Пунктами 19, 20 та 21 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Відтак, суд не приймає висновок КНП «СОЦІОТЕРАПІЯ» № 003548 таким, що є належним доказом невинуватості ОСОБА_1 , оскільки такий висновок не спростовує допущення порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху щодо обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння за вмогою працівника поліції, а також у зв`язку з тим, що такий висновок також отримано у порушення приписів Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Також судом зауважується, що долучений до протоколу відеозапис закінчується 29.07.2025 о 22:20 і на ньому убачається, що ОСОБА_1 увесь час перебуває на місці події в селищі Гостомель, по вулиці Яровій, біля будинку 81. Транспортний засіб на якому він рухався і допустив дорожньо-транспортну пригоду затримано та доправлено до спецмайданчику, від керування ОСОБА_1 вісторонено і у нього вилучено посвідчення водія. При цьому, згідно висновку КНП «СОЦІОТЕРАПІЯ» № 003548, огляд проведено 29.07.2025 о 23:10 , тобто через 50 хвилин. Відстань від місця події до місцерозташування КНП «СОЦІОТЕРАПІЯ» у місті Києві становить певний проміжок, а тому суду не зрозуміло, яким чином ОСОБА_1 , враховуючи обставини, зазначені у реченні першому, при відсутності відомостей хто саме його доправив до указаного закладу, міг опинитися у зазначений час у зазначеному місці. Тому указаний документ суд ставить під сумнів, а захисник та ОСОБА_1 у судові не з`явилися для дослідження доказів, пояснень не надали і сумніви суду не спростували.

Судом також зауважується, що у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Приймаючи це рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому, суд акцентує увагу, що додаткових доказів на доведення винуватості чи невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні указаних порушень судом не збиралось, а здійснено аналіз вже зібраних доказів уповноваженими особами.

З огляду на викладене, заслухавши позицію сторони захисту, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд, вважає, що винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доведена, тобто сукупність обставин справи, установлена під час судового розгляду, позиція сторони захисту виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено ОСОБА_1 , оскільки він не виконав вимоги підпункту «а» пункту 2.5 ПДР України, тому він є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та у сукупності підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи згідно зі статтею 280 КУпАП.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені суді, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, доведена поза розумним сумнівом, його дії містять склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП та статтею 124 КУПАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд чи іншого майна та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, а також характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, особу порушника, ступінь вини та його ставлення до вчиненого, суддя вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення та завдань Кодексу України про адміністративного правопорушення достатнім буде призначення адміністративного стягнення, з урахуванням положень статті 36 КУПАП, у вигляді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідає вимогам статей 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3 028 гривень. Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 605,60 грн та підлягає стягненню з порушника на користь держави.

Керуючись статтями 23, 27, 33-35, 40-1, статтями 124, 130, 221, 283 та 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 з урахуванням положень статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі апеляційного оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом (статті 307 та 308 КУпАП).

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня прийняття відповідної постанови.

Суддя О.О. Білогруд