САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/4205/25
Провадження №3/726/915/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки за національністю, РНОКПП: НОМЕР_1 , що не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ВПО, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 200382 від 07.12.2025, складного щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП: «07 грудня 2025 року, приблизно о 01:00 в АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 , у присутності своєї малолітньої дитини сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила домашнє насильство щодо ОСОБА_3 із яким спільно проживають однією сім`єю, але не перебуваючи у шлюбі».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. У них виникло непорозуміння із чоловіком, щодо дитини ніяких неправомірних дій не вчиняла.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні також підтвердив, що ОСОБА_1 не вчинила неправомірних дій щодо дитини.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зібрані у ній докази та надавши їм відповідну правову оцінку, доходжу такого висновку.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, передбачає відповідальність згідно із ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року. Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно із ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до вказаного Закону, особа, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі, а дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

На ОСОБА_1 складено протокол за ч.2 ст. 173-2 КУпАП за те, що вона вчинила домашнє насильство щодо співмешканця у присутності малолітньої дитини.

19.12.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024, яким стаття 173-2 «Вчинення домашнього насильства» викладена в новій редакції.

Наразі, як і на момент вчинення адміністративного правопорушення, ч.2 ст. 173-2 КУпАП, діяла в редакції Закону України № 3733-IX від 22.05.2024, яка передбачає новий склад правопорушення вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи. Тобто щодо малолітньої чи неповнолітньої особи повинно бути вчинено домашнє насильство, внаслідок якого має бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яким виступає малолітня чи неповнолітня особа.

Натомість, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 у присутності малолітньої дитини вчинила стосовно свого співмешканця домашнє насильство. Протокол про адміністративне правопорушення не містить визначення які конкретні дії вчинила ОСОБА_1 саме щодо малолітньої дитини, як про це зазначено у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто які дії стосовно дитини було вчинено, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю дитини.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, в наслідок якого завдано шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно зміст обвинувачення, що міститься в протоколі, не відповідає диспозиції статті та є неконкретним що порушує право на захист від неконкретного обвинувачення.

Також суд дослідив відеозапис події, з якого не доведено, що ОСОБА_1 вчиняла щодо сина діяння, які б підпадали під визначення фізичного чи психологічного насильства, яке міститься в ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Необхідно зазначити і те, що Закон №3733-IX від 22.05.2024 вніс зміни і до ст. 269 КУпАП («Потерпілий»), відповідно до якої якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Тобто, якщо правопорушення вчинено не щодо малолітньої дитини, а тільки у її присутності, то вказана дитина визнається потерпілою і у працівників поліції не має необхідності складати окремий протокол, так як жодних неправомірних дій конкретно щодо до дитини вчинено не було, а така дитина лише стала очевидцем (свідком) вчиненого насильства.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки відповідно до наданого на розгляд суду протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього документів, домашнє насильство щодо дитини не вчинялося, а тому згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення потрібно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

На підставі наведеного, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 173-2, 278, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

СуддяС. А. Асташев