Єдиний унікальний номер 448/1468/25
Провадження № 3/448/804/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2025 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,

розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця

за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

права передбачені ст.268 КУпАП, ст.ст.10,63 Конституції України особі роз`яснені, захисник адвокат Борисенко В.В.,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, виніс постанову про наступне:

І. Опис обставин, встановлених під час розгляду справи

1. ОСОБА_1 , 26.07.2025 о 13.00 год., на автодорозі Львів-Краковець, 221 м від знаку с. Мелешки, керував автомобілем «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, у зв`язку з чим здійснив з`їзд в кювет, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

2. Крім того, 05.08.2025 року до Мостиського районного суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №409417 за ч.1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 26.07.2025 о 13.00 год., останній на автодорозі Львів-Краковець, 221 м від знаку с. Мелешки, керував автомобілем «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка вимова. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в медичному закладі лікарні Святого Пантелеймона. Вказано, що проводилася відеофіксація події.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь в справі про адміністративне правопорушення

3. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні ДТП визнав повністю, підтвердив вказані в протоколі обставини.

4. Вину у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив, пояснив, що того дня 26.07.2025 дійсно керував транспортним засобом, їхав по службових питаннях до військової частини в с. Малнів, алкоголю не вживав. На автодорозі «Львів-Краковець» у нього сталося ДТП через перевищення швидкості руху, внаслідок якого його госпіталізувала швидка медична допомога до лікарні у м. Львові. До приїзду швидкої допомоги працівників поліції на місці події не було, з ними не спілкувався.

В лікарні тривалий час перебував без свідомості, в подальшому ніхто з медичних працівників до нього не звертався з вимогою проходження тесту для встановлення його стану.

Зазначив, що 01.08.2025 приїхав у відділення поліції в м.Мостиська, де перебував його автомобіль, який поліцейські забрали після ДТП. В ході спілкування з поліцейським дізнався, що відносно нього будуть складені протоколи про порушення ПДР за ст. 124 КУпАП (з якою згідний) і за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду, з якою категорично незгідний, оскільки не відмовлявся від такого проходження в лікарні, де був без свідомості. А на місці ДТП взагалі не бачив працівників поліції. Доповнив, що документи за ст. 124 КУпАП були оформлені поліцейськими 01.08.2025.

5. В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Борисенко В.В. вказав, що ОСОБА_1 повністю визнає свою вину у вчиненні ДТП па правопорушення за ст. 124 КУпАП.

6. Зазначив про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Вказав, що протокол складений поліцейськими 05.08.2025, а подія мала місце 26.07.2025. Працівників поліції на місці ДТП не було, тому вони не бачили зовнішнього вигляду ОСОБА_1 , і тим більше виявити у нього ознак сп`яніння. Протокол відносно ОСОБА_1 складений поліцейськими на підставі запиту до лікарні, де вказана відповідь медичної установи, що останній не проходив тесту на вміст алкоголю. Проте, у цій відповіді медичного закладу також вказано що "лікарня Святого Пантелеймона" не входить до переліку установ, де здійснюють огляд водіїв на наявність ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 перебував в медичному закладі без свідомості після ДТП, тому не міг відмовитися від проходження такого тесту.

7. Адвокат зазначив, що саме з цієї причини від неодноразово просив викликати в судове засідання працівника поліції, щоб підтвердити вказані обставини, проте, працівник поліції належним чином повідомлявся, але в судове засідання так і не прийшов. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, просив суд, на підставі наведених ним обставин та досліджених доказів, закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ІІІ. Застосоване законодавство та висновки суду

Щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП

8. Згідно вимог ст. 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

9. Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.3 б Правил дорожнього руху України, згідно із яким, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Такі протиправні дії ОСОБА_1 стали причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди та технічного пошкодженням автомобіля.

10. Крім повного визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, це підтверджується дослідженими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 від 01.08.2025; рапортом працівника поліції від 26.07.2025; протоколом огляду події від 26.07.2025; схемою місця події дорожньо-транспортної пригоди від 26.07.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.07.2025; заявою та поясненнями ОСОБА_1 від 26.07.2025; консультаційний висновок спеціаліста, згідно якого ОСОБА_1 направлено до лікарні Святого Пантелеймона; фото таблицями від 26.07.2025.

11. Досліджені докази є допустимими, тобто придатними для використання у адміністративному процесі за формою та належними придатними для використання в адміністративному процесі за змістом, тому є доказами у розумінні вимог ст.251 КУпАП. Аналізуючи наведені докази, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП

12. У частині 2 статті 38 КУпАП зазначено, - якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У пункті 7 статті 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

13. Як вбачається із матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП від 01.08.2025, щодо події, яка мала місце 26.07.2025, справа надійшла до суду 05.08.2025 В подальшому, дана адміністративну справа неодноразово призначалась до судового розгляду з метою повного та об`єктивного дослідження обставин справи та забезпечення змагальності процесу його учасникам, зокрема на: 08.09.2025, 13.10.2025, 22.10.2025, 14.11.2025, 26.11.2025, 17.12.2025. Крім цього, мало місце відкладення судового розгляду за клопотаннями учасників справи та інших об`єктивних причин. Отже, на момент розгляду справи у суді закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

14. Згідно з ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: - про накладення адміністративного стягнення; - про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; - про закриття справи.

15. Беручи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Щодо вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Досліджені в судовому засіданні докази

16. У даній справі відносно ОСОБА_1 про вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в судовому засіданні досліджено такі докази:

16.1. протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №409417 від 01.08.2025;

16.2. довідка від 04.08.2025 про відсутність відомостей відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року;

16.3. запит т.в.о. начальника ВП №1 Яворівського РВП директору Лікарні Святого Пантелеймона по факту ДТП 26.07.2025 поблизу с.Мелешки Яворівського району, Львівської області, в результаті якої водій ОСОБА_1 бригадою ШМД з місця пригоди був доставлений в лікарню Святого Пантелеймона у м.Львові. Запитуваною інформацією було прохання надати відомості чи проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

4.3. Відповідь на вказаний запит від 28.07.2025, із змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 був доставлений 26.07.2025 у відділення невідкладної медичної допомоги ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 ТМО м. Львова». Вказано, що КНП «1 Територіальне медичне об`єднання» м. Львова» з 2022 року не включено до переліку закладів охорони здоров`я, що здійснюють огляд водіїв транспортних засобів на наявність ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тому, акт медичного огляду і висновок медичного огляду на стан сп`яніння не видавали, згідно документації від здачі крові на вміст етанолу відмовився.

16.4. диск з відеозаписом, де зафіксована подія 01.08.2025, коли ОСОБА_1 перебуває у відділенні поліції м. Мостиська, до якого звернувся щоб забрати автомобіль, що там перебував після ДТП. В ході розмови, поліцейський доводить до відома ОСОБА_1 , що відносно нього будуть складені протоколи за ст.ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП;

16.5. протокол від 01.08.2025 серії ЕПР1 №409398, відносно ОСОБА_1 за порушення ПДР, передбачене ст. 124 КУпАП;

16.6. із змісту пояснень свідка ОСОБА_2 встановлено, що 26.07.2025 близько о 13.15 год. він рухався автомобілем поблизу с. Мелешки, на узбіччі дороги побачив швидку допомогу, а в кюветі був автомобіль ОСОБА_1 , який мав травму голови, допоміг дістати його з автомобіля в швидку допомогу, яка забрала його до лікарні в м.Львів по вул. Миколайчука, куди він також поїхав.

17. Викликаний, за клопотанням адвоката в судове засідання інспектор поліції Кузьм`як А.Є., який складав протокол відносно ОСОБА_1 , в судові засідання призначені на: 26.11.2025, 17.12.2025 повторно не з`явився, належним чином повідомлений про дату і місце судового засідання, зокрема скеруванням виклику на електронну адресу управління поліції та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду із відміткою «вручено».

18. Оскільки відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи, зважаючи на неодноразові виклики інспектора поліції та вжиті всі можливі заходи для його належного повідомлення, суд вважає, що розгляд справи можливо завершити на підставі наявних доказів.

ІV. Застосоване Судом законодавство

А. Загальні принципи

19. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

20. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

21. Відповідно до ст.9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

22. Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

23. Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

24. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

25. У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

26. Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

27. При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

28. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

29. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Б. Щодо вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП

30. Положеннями пункту 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

31. Диспозицією статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - передбачає адміністративну відповідальність.

32. Отже, об`єктивна сторона ч.1 ст.130 КУпАП характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

33. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

34. В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

35. Згідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

36. Згідно з п.2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

37. Відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного (наркотичного) сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

38. Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

39. Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

40. З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

За загальним правилом, відповідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

41. Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

V. Висновок Суду

42. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, які досліджені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

43. Враховуючи те, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП в даній справі передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, саме цю обставину необхідно встановити Суду, яка є об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення.

Такий висновок Суду узгоджується із правовою позицією ККС у складі Верховного Суду, відображеною у Постанові ВС №303/6992/від 01.12.2021.

44. Крім того, юридичний склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення. Отже, склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону правопорушення.

45. Повнота і цілісність цієї системи є необхідною умовою для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є правопорушенням.

46. Суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є водій транспортного засобу, а обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в даній справі - є відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

47. Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

48. Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

49. В даній справі факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оспорював, крім того цей факт підтверджується зібраними доказами.

50. В судовому засіданні сторона захисту заперечив факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вказавши про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на те, що протокол складений поліцейськими 05.08.2025, а подія мала місце 26.07.2025. Працівників поліції на місці ДТП не було, тому вони не бачили зовнішнього вигляду ОСОБА_1 , і тим більше виявити у нього ознак сп`яніння. Протокол відносно ОСОБА_1 складений поліцейськими на підставі запиту до лікарні, де вказана відповідь медичної установи, що останній не проходив тесту на вміст алкоголю. Проте, у цій відповіді медичного закладу також вказано що "лікарня Святого Пантелеймона" не входить до переліку установ, де здійснюють огляд водіїв на наявність ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 перебував в медичному закладі без свідомості після ДТП, тому не міг відмовитися від проходження такого тесту.

Адвокат зазначив, що саме з цієї причини від неодноразово просив викликати в судове засідання працівника поліції, щоб підтвердити вказані обставини, проте, працівник поліції належним чином повідомлявся, але в судове засідання так і не прийшов.

51. Правова позиція по справі ОСОБА_1 , висловлена його адвокатом, є його засобом захисту та підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

52. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння після дорожньо-транспортної пригоди.

53. Як вбачається з матеріалів справи, після ДТП його було госпіталізовано до закладу охорони здоров`я з метою надання невідкладної медичної допомоги.

54. На запит органу поліції, медичною установою Лікарня Святого Пантелеймона у м.Львові надано письмову відповідь, відповідно до якої: забір крові на визначення алкоголю у ОСОБА_1 не проводився; вказаний медичний заклад не входить до переліку закладів охорони здоров`я, уповноважених на проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

55. Також, відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

Із досліджених доказів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що акту огляду на стан сп`яніння, складеного працівником поліції, матеріали справи не містять, що суперечить наведеним нормам закону.

56. На запит поліції надана відповідь директора лікарні від 28.07.2025, із змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 був доставлений 26.07.2025 у відділення невідкладної медичної допомоги ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 ТМО м. Львова». Вказано, що КНП «1 Територіальне медичне об`єднання» м. Львова» з 2022 року не включено до переліку закладів охорони здоров`я, що здійснюють огляд водіїв транспортних засобів на наявність ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тому, акт медичного огляду і висновок медичного огляду на стан сп`яніння не видавали.

За таких обставин, встановлено, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували:

-факт пропозиції пройти огляд у встановленому законом порядку;

-факт чіткої, усвідомленої та зафіксованої відмови особи від такого огляду у встановленому законом порядку;

-складання акта відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП.

57. Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі відмови водія від проходження огляду, проведеного у встановленому законом порядку.

58. Згідно зі ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення стану сп`яніння, обов`язок організації та забезпечення огляду покладається на працівників поліції, а відмова водія повинна бути належним чином зафіксована.

59. Суд зазначає, що сам факт непроведення огляду не є тотожним відмові від його проходження. Така позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного суду.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 524/9827/18 зазначено: «Відмова від проходження огляду повинна бути чітко зафіксована, а сам факт непроведення огляду не може автоматично свідчити про наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 03.03.2020 у справі № 686/18488/18, де наголошено, що неналежна організація огляду з боку поліції не може покладатися у вину водію; від 08.07.2021 у справі № 761/13103/20, у якій зазначено, що за відсутності належних доказів усвідомленої відмови притягнення до відповідальності є незаконним.

60. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не доведена, а порядок проведення огляду не був дотриманий. Встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 280 КУпАП, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

62. Викликаний Судом неодноразово з метою встановлення об`єктивної істини у справі в судове засідання інспектор поліції Кузьм`як А.Є., який складав протокол відносно ОСОБА_1 в судові засідання призначені на: 26.11.2025, 17.12.2025 повторно не з`явився, належним чином повідомлений про дату і місце судового засідання на електронну адресу управління поліції та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду із відміткою «вручено» .

63. При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

64. З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

65. За наведених обставин, Суд позбавлений змоги здійснити перевірку обставин ймовірного порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

66. Із врахуванням положень і тлумаченьст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Встановлені у суді обставини не підтверджують викладених у протоколі даних про обставини правопорушення.

67. Натомість у матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні об`єктивні дані, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду за обставин, наведених в протоколі, а надані суду докази не спростовують доводів сторони захисту.

68. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки, за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

69. Інших доказів, працівниками поліції, для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.

70. Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

71. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України - презумпції невинності.

72. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

73. Суд приходить до переконання, що в досліджених обставинах справи за наявними доказами, суд не знайшов підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

74. Сторона захисту повністю заперечив обставину про те, що він відмовився від проходження огляду, що відповідно до статті 251 КУпАП, підтверджується дослідженими Судом доказами.

75. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

76. А згідно вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

77. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого законодавства, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

78. За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom).

79. У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

80. Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

VІ. Судові витрати

81. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, виходячи з норм ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 9, 130, п.1 ч.1 ст. 245, 247,251,255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

2. Провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

3. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови суду виготовлений та підписаний 17.12.2025.

Суддя Світлана ГІРЯК