ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24069/25

Провадження № 33/820/893/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 о 07 год. 45 хв. 18 серпня 2025 року у м. Хмельницькому, по шосе Копистинське (1 км. від залізничного переїзду), в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки та моделі «Mercedes Benz С180», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на порушення процедури проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поліцейським не дотримано інтервалу, передбаченого Інструкцією «Drager Alcotest», а саме 20 секунд після попереднього вимірювання, також він продував один і той же самий мундштук, що ставить під сумнів його стерильність.

Крім того, зазначає, що вранці він вживав кефір, в результаті чого в процесі бродіння під впливом кисломолочних бактерій утворився етиловий спирт, у зв`язку з чим алкоголь почав циркулюватись по судинах та виділятися при диханні.

Звертає увагу і на те, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, і у перерахунку одиниць виміру алкоголю і крові і повітрі становить 0,5 проміле. Отже, вміст алкоголю, що він видихав не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Також стверджує, що жодної ознаки алкогольного сп`яніння на момент приїзду працівників поліції на місце ДТП у нього не було і такі в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені.

Разом з тим, посилається на те, що матеріали справи складені з грубим порушенням норм КУпАП, оскільки в них відсутнє чітке зазначення місця ДТП, яке поліцейський отримав від невідомої особи та часу керування транспортним засобом, а саме 07.45.17 год. 18.08.2025 року, тоді як часом ДТП є 07.57 год.

Такі процесуальні порушення, на його думку, є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи апеляційним судом 18.12.25 року о 15 год., тому враховуючи положення ст. 268 КУпАП з метою дотримання скорочених строків апеляційного перегляду справ про адміністративні правопорушення передбачених ст. 294 КУпАП вважаю доцільним розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 у його відсутності.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №4426646 від 18.08.2025 року, згідно якого о 07 год. 45 хв. 18 серпня 2025 року у м. Хмельницькому, по шосе Копистинське (1 км. від залізничного переїзду), в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки та моделі «Mercedes Benz С180», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці ДТП за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», результат огляду 0,52 проміле (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.08.2025 року, згідно яких у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, результат огляду водія 0,52 ‰ (проміле) (а.с.4,7);

- роздруківкою результату приладу «Драгер Alcotest 6810», відповідно до якої результат становив 0,52 ‰ (а.с.5);

- відеозапису із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску, з яких вбачається факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер Alcotest 6810», згоду водія із результатом та його подальшу відмову від проходження в медичному закладі (а.с.8).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в тій частині, що поліцейським не дотримано інтервалу, передбаченого Інструкцією «Drager Alcotest 6810», а саме 20 секунд після попереднього вимірювання та використання одного і того ж самого мундштука, з огляду на те, що спроб продути прилад було декілька, що на думку захисту ставить під сумнів його стерильність, апеляційний суд вважає безпідставними з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

З пункту 3.2.6 Керівництва з експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» вбачається, що перед застосуванням мундштук повинен бути в упаковці. З ділянки мундштука, що контактує з ротом, упаковка не знімається, поки мундштук не буде правильно встановлений у прилад.

У пункті 3.3 даного Керівництва міститься вказівка щодо використання нового мундштука для кожного тестування.

Відповідно до п. 3.3.1 Виконання наступного тесту та розділу 10 Технічні дані. Часові інтервали готовності до роботи Керівництва, часові інтервали використання газоаналізатору після попереднього вимірювання, повинні складати від 20 до 120 секунд.

Також, відповідно до ДСТУ ЕN 15964:2014 пристрої для тестування алкоголю у видихуваному повітрі використовують мундштуки для відбору проб дихання. Пунктом 3.11 Стандарту визначено, що мундштук це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі й через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. Мундштук використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню проби. При цьому слід зазначити, що згідно приписів пункту 5.2 Стандарту прилад повинен унеможливлювати вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів (тобто, використання мундштука, який вже використаний іншим п`яним водієм). Мундштук призначений тільки для одноразового використання. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити.

При цьому, положеннями Інструкції по експлуатації приладу «Драгер» прямо передбачено необхідність використання саме нового мундштука для кожної особи.

Як вбачається із відеозапису із нагрудної камери поліцейського, перед проходженням тесту, обраний ОСОБА_1 одноразовий мундштук був розпакований та встановлений поліцейським на прилад «Драгер Alcotest 6810» у його присутності, тобто останній проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння із встановленим стерильним мундштуком і одноособово, відповідно до положень ДСТУ. В подальшому, після хибної спроби продути прилад, ОСОБА_1 протягом короткого проміжку часу було знову запропоновано пройти огляд, продувши прилад, результат становив 0,52 ‰.

Аналіз відеозапису свідчить про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» дозволеного до застосування, у встановленому законом порядку, з дотриманням вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Результати огляду були зафіксовані належним чином, при цьому відомостей про несправність приладу або недостовірність показників матеріали справи не містять та судом не встановлено. В той же час, будь-яких зауважень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював. Отже підстав для визнання процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» недійсною, у апеляційного суду немає.

Твердження ОСОБА_1 з приводу того, що вранці він вживав кефір, в результаті чого в процесі бродіння під впливом кисломолочних бактерій утворився етиловий спирт, який почав виділятися при диханні, апеляційний суд розцінює як намір ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, вважає такі доводи надуманими, обумовленими інтересами захисту від інкримінованого обвинувачення та метою уникнути адміністративного стягнення. Суд вважає, що вони повністю спростовуються наведеними, дослідженими в суді, належними та допустимими доказами.

Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що вміст алкоголю, який він видихав не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права, а саме Венськовою Конвенцією про дорожній рух від 08.11.1968 року, то апеляційний суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у видихаємому повітрі водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихаємому повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2%.

За таких обставин, враховуючи те, що результат огляду ОСОБА_1 становив 0,52 ‰, апеляційний суд зазначає, що такий показник перевищує межу допустимої похибки приладу «Drager Alcotest 6810», за яким настає алкогольне сп`яніння. Будь-яких порушень норм національного законодавства при розгляді справи в суді першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Також апеляційний суд відкидає посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що жодних ознак алкогольного сп`яніння на момент приїзду працівників поліції на місце ДТП у нього не було і такі в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені, оскільки з матеріалів провадження, в тому числі із відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди були виявлені та зафіксовані характерні ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для його пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння у порядку, визначеному законом. Відсутність ознак сп`яніння у протоколі сама по собі не свідчить про їх фактичну відсутність та не спростовує наявних у матеріалах справи доказів, які підтверджують наявність у особи ознак алкогольного сп`яніння на момент події, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, як це вбачається із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.08.2025 року.

Не заслуговують на увагу і твердження з приводу того, в протоколі відсутнє чітке зазначення місця скоєного правопорушення, оскільки із даних протоколу адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №4426646 від 18.08.2025 року вбачається, що таким місцем є шосе Копистинське в м. Хмельницькому за 1 км від залізничного переїзду.

Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що часом керування ним транспортним засобом за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення є - 07.45.17 год. 18.08.025 року, тоді як часом ДТП є 07.57 год., то апеляційний суд їх відкидає, оскільки предметом розгляду даної справи є вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Водночас різниця у часі не свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення та не спростовує висновків суду щодо факту керування транспортним засобом у відповідний проміжок часу.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силуст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: