Справа № 462/9504/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 185, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

в с т а н о в и в :

20.11.2025 року о 12 годині 05 хвилин працівником поліції був поданий сигнал про зупинку транспортного засобу. Після зупинки транспортного засобу гр. ОСОБА_1 проігнорував законну вимогу працівника поліції залишатися на місці та пред`явити документи, натомість раптово вибіг з транспортного засобу і почав втікати в напрямку вул. Суботівської у м. Львові. На неодноразові вимоги працівника поліції зупинитися та не перешкоджати виконанню службових обов`язків не реагував та продовжував втікати чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 20.11.2025 року о 12 годині 05 хвилин у м. Львові на вул. Суботівська, 12 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керував транспортним засобом марки ВАЗ модель 21081, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобами згідно постанови Залізничного районного суду м. Львова від 25.09.2025 року строком на 5 років, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_1 під час складення протоколів про адміністративні правопорушення був повідомлений про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова, а також інформація щодо часу та місця розгляду зазначених справ розміщувалась на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://zl.lv.court.gov.ua.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, що є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

У відповідності до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушеннях підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 20.11.2025 р. серії ВАД №992447 та серії ААД № 665845, протокол АА №181220 від 20.11.2025 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП для припинення правопорушення, рапортом працівника поліції від 20.11.2025 року, в якому викладені обставини вчинених адміністративних правопорушень, відеозаписами із нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовані обставини вчинених правопорушень.

Досліджені судом докази, які у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення винуватості особи, відносної якої складені протоколи про адміністративні правопорушення, а тому враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку із наведеним, враховуючи особу правопорушника, обставини, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення судом не встановлені, із врахуванням положень ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки такий належить іншій особі на праві власності.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 23, 34-36, 40-1, 126, 185, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення із врахуванням ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 /сорок тисяч вісімсот/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 , 28.01.1976 року, на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.