№ 3/183/4911/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., за участю секретаря Гамаскової Н.А., прокурорів Серченка С.А., Тихонова М.С., захисника Супруна П.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянки України, депутата Піщанської сільської ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення Піщанської сільської ради восьмого скликання № 1-1/VIII від 20.11.2020 ОСОБА_1 набула повноважень депутата Піщанської сільської ради восьмого скликання. Таким чином ОСОБА_1 , будучи депутатом Піщанської сільської ради є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону відповідно до положень п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції». Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування.

Так, у розділі 3 «Об?єкти нерухомості» декларації суб?єкт декларування не зазначив відомостей про належний йому на праві власності з 28.01.2022 об`єкт нежитлової нерухомості (підприємство торгівлі) загальною площею 127,2 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час перевірки встановлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРП) державна реєстрація права власності суб?єкта декларування на вказаний об?єкт нежитлової нерухомості (реєстраційний номер 100) здійснена 28.01.2022 на підставі витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 11.08.2020 № ДП 85 про готовність до експлуатації об?єкта. Кошторисна вартість будівництва за проектом становить 831 990 гривень.

У своїх поясненнях суб?єкт декларування повідомив, що не відобразив вказаних відомостей через свою неуважність.

Суб?єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 831 990 гривень.

Суб?єкт декларування не зазначив відомостей про належний члену сім?ї (чоловікові) на праві власності житловий будинок загальною площею 98,1 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0016).

Під час перевірки встановлено, що відповідно до відомостей ДРРП право власності члена сім?ї (чоловіка) на вказаний житловий будинок зареєстроване 13.02.2019 на підставі декларації про готовність до експлуатації об?єкта від 05.12.2018 № Д74, реєстраційний номер об?єкта - 232.

У своїх поясненнях суб?єкт декларування повідомив, що не відобразив вказаних відомостей через свою неуважність.

За інформацією Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, мінімальна вартість вищезазначеного житлового будинку (з урахуванням земельної компоненти) станом на 13.02.2019 могла становити 800 000 гривень.

Суб?єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 800 000 гривень.

Таким чином, суб?єкт декларування у розділі 3 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 1 631 990 грн. (п.п. 1.1, 1.2), чим не дотримав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону.

У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації суб?єкт декларування не зазначив відомостей про власний дохід отриманий ним від АТ ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ () у вигляді інших доходів (ознака доходу 127) у розмірі 429,41 грн., що підтверджується відомостями Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

У своїх поясненнях суб?єкт декларування повідомив, що не зазначив вказаних доходів, оскільки вважав їх поверненням передплати за комунальні послуги (компенсацією), а не доходами. Разом із тим, сформувавши інформацію за допомогою сервісу Державної податкової служби, переконався, що вказана сума є доходом і підлягає відображенню в декларації.

Суб?єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 429,41 гривні.

Суб?єкт декларування не зазначив відомостей про власний дохід, отриманий ним від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» () у вигляді нарахованих процентів за вкладним (депозитним) рахунком «Скарбничка» у розмірі 466,05 грн., що підтверджується відомостями банку (випискою з рахунку НОМЕР_1 ).

У своїх поясненнях суб?єкт декларування повідомив, що не зазначив вказаних доходів у декларації у зв?язку з тим, що не отримував окремих повідомлень про такі надходження, а також через їх незначний розмір.

Суб?єкт декларування не зазначив відомостей про власний дохід, отриманий ним 16.10.2024 від Пенсійного фонду України у вигляді разової виплати коштів (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках) у розмірі 12 659,52 грн. на рахунок, відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (), що підтверджується відомостями банку (випискою з рахунку НОМЕР_2 ).

У своїх поясненнях суб?єкт декларування повідомив, що дійсно отримав вказану разову соціальну виплату як допомогу на поховання (після смерті матері), проте помилково не вніс відомостей про неї у декларацію.

Суб?єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 12 659,52 гривні.

Таким чином, суб?єкт декларування у розділі 11 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 13 554,98 грн., чим не дотримав вимоги п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

У розділі 12 «Грошові активи» декларації суб?єкт декларування не зазначив відомостей про власні грошові активи у вигляді коштів, розміщених на банківських рахунках станом на 31.12.2024, відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (), у загальному розмірі 269 042,75 грн., що підтверджується відомостями банку.

У своїх поясненнях суб?єкт декларування повідомив, що не відобразив у декларації вказаних відомостей через хибне розуміння вимог Закону.

Таким чином, суб?єкт декларування зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму 1 914 587,73 грн, що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, тобто вказав у декларації недостовірні відомості.

При визначенні наявності підстав для притягнення суб?єкта декларування до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності стосовно майна або іншого об?єкта декларування, що має вартість, Національне агентство керується терміном «прожитковий мінімум для працездатної особи» у розмірі, який діяв станом на 26.03.2025 (на дату подання декларації).

За результатами повної перевірки декларації щодо з?ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб?єкт декларування при поданні декларації зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму 1 914 587,73 грн., що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, що є ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, за результатами повної перевірки декларації встановлено, що при складенні та поданні декларації суб?єкт декларування зазначив такі недостовірні відомості у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» декларації.

Суб?єкт декларування не зазначив відомостей про належний йому на праві власності з 28.01.2022 об?єкт нежитлової нерухомості (підприємство торгівлі) загальною площею 127,2 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час перевірки встановлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРП) державна реєстрація права власності суб?єкта декларування на вказаний об?єкт нежитлової нерухомості (реєстраційний номер 100) здійснена 28.01.2022 на підставі витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 11.08.2020 № ДП 85 про готовність до експлуатації об?єкта. Кошторисна вартість будівництва за проектом становить 831 990 гривень.

У своїх поясненнях суб?єкт декларування повідомив, що не відобразив вказаних відомостей через свою неуважність.

Суб?єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 831 990 гривень.

Суб?єкт декларування не зазначив відомостей про належний члену сім?ї (чоловікові) на праві власності житловий будинок загальною площею 98,1 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0016).

Під час перевірки встановлено, що відповідно до відомостей ДРРП право власності члена сім?ї (чоловіка) па вказаний житловий будинок зареєстроване 13.02.2019 на підставі декларації про готовність до експлуатації об?єкта від 05.12.2018 № Д 74, реєстраційний номер об?єкта - 232.

У своїх поясненнях суб?єкт декларування повідомив, що не відобразив вказаних відомостей через свою неуважність.

За інформацією Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, мінімальна вартість вищезазначеного житлового будинку (з урахуванням земельної компоненти) станом на 13.02.2019 могла становити 800 000 гривень.

Суб?єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 800 000 гривень.

Таким чином, суб?єкт декларування у розділі 3 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 1 631 990 грн. (п.п. 1.1, 1.2), чим не дотримав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону.

У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації суб?єкт декларування не зазначив про власний дохід, отриманий ним від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» () у вигляді нарахованих процентів за вкладним (депозитним) рахунком «Скарбничка» у розмірі 54,59 грн., що підтверджується відомостями рахунку НОМЕР_3 ).

У своїх поясненнях суб?єкт декларування повідомив, що не зазначив вказаних доходів у декларації у зв?язку з тим, що не отримував окремих повідомлень про такі надходження, а також через їх незначний розмір.

У розділі 12 «Грошові активи» декларації суб?єкт декларування не зазначив відомостей про власні грошові активи у вигляді коштів, розміщених на банківських рахунках станом на 31.12.2023, відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (), у загальному розмірі 143 438,02 грн., що підтверджується відомостями банку.

У своїх поясненнях суб?єкт декларування повідомив, що не відобразив у декларації вказаних відомостей через хибне розуміння вимог Закону.

Отже, за результатами повної перевірки декларації щодо з?ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб?єкт декларування при поданні декларації вказав відомості, що не відповідають дійсності на загальну суму 1 775 482,61 грн., чим не дотримав вимог пп. 2, 7, 8 ч. 1 ст. 46 Закону.

Таким чином, суб?єкт декларування зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму 1 775 482,61 грн., що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, тобто вказав у декларації недостовірні відомості.

При визначенні наявності підстав для притягнення суб?єкта декларування до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності стосовно майна або іншого об?єкта декларування, що має вартість, Національне агентство керується терміном «прожитковий мінімум для працездатної особи» у розмірі, який діяв станом на 24.01.2024 (на дату подання декларації).

За результатами повної перевірки декларації щодо з?ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб?єкт декларування при поданні декларації зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму 1 775 482,61 грн., що становить розмір від 150 до 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, що є ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В суді ОСОБА_1 вину не визнала, вказавши, що вона є депутатом близько 10 років, декларацію заповнює сама, однак через похилий вік припустилася помилок. Вказала, що це зробила не навмисно, це була технічна помилка, після чого вона виправила та подала уточнену декларацію, просила закриту справу.

В судовому засіданні захисник Супрун П.О. вказав, що у його підзахисної не було умислу на приховування майна та доходів, оскільки в реєстрах всі відомості зазначені, збитків не завдано. Крім того його підзахисна подала уточнену декларацію в строк зазначений НАЗК, а тому просив закрити справу.

Прокурор Серченко С.А. в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, оскільки її вина у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачені ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами. Крім того прокурором надані висновки в порядку ст. 250 КУпАП.

Прокурор Тихонов М.С. в судовому засіданні підтримав прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що дві справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП розглядаються одночасно, суд вважає за необхідне об`єднати дані справи в одне провадження.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: пояснень самої ОСОБА_1 , наданими нею в судовому засіданні; протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язаних з корупцією; обґрунтованих висновків Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області від 24.09.2025 року № 41-01/78612-25; обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією щодо ОСОБА_1 ; довідками № 705/25 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік та 2023 рік поданої ОСОБА_1 , депутатом Піщанської сільської ради Дніпропетровської області від 19.09.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що нею вже повідомлялося, у 2002 році її чоловік отримав значну суму грошових коштів у спадщину після смерті його батьків. На підтвердження цього нею були надані копії документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. Разом з тим, свідоцтво про право на спадщину від 07.05.2002 не містить відомостей про суму спадкових коштів, оскільки на той час законодавство не передбачало зазначення розміру готівки у відповідному документі. Інші документи, що могли б підтвердити точний розмір спадкових коштів, не збереглися з огляду на тривалий строк, що минув з моменту їх отримання. Крім того, частина задекларованих коштів могла бути сформована у подальші роки за рахунок доходів від відчуження належного чоловікові майна, зокрема земельної ділянки площею 0,1610 га (кадастровий номер :04:001:0201), проданої ним у 2008 році на підставі нотаріально посвідченого договору. Таким чином, походження задекларованих готівкових коштів пояснюється законними джерелами доходів, основну частину яких становила спадщина, а також доходами від розпорядження майном.

Щодо причин не відображення у розділі 11 декларації доходу, отриманого від AT КБ «Приватбанк» у вигляді нарахованих процентів за вкладним рахунком «Скарбничка» у декларації за 2023 рік у розмірі 54,59 грн. та у декларації за 2024 рік у розмірі 466,05 грн.

Вказані доходи не були відображені в деклараціях виключно з технічних причин та через їх незначний розмір. Нарахування процентів здійснювалось автоматично банком, вона не отримувала окремих повідомлень про ці надходження, у зв`язку з чим під час заповнення декларацій вони були помилково пропущені. Помилка була неумисною та зумовленою неуважністю при заповненні декларації. Вказані неточності враховані, і надалі всі доходи, у тому числі у вигляді процентів за рахунками, будуть відображатись у деклараціях у повному обсязі.

Щодо причин не відображення у розділі 11 декларації за 2024 рік доходу, отриманого від АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі» у розмірі 429,41 грн. Зазначена сума була нарахована AT «ДТЕК Дніпровські електромережі» та зарахована на її рахунок у 2024 році. За її розумінням, ці кошти мали характер повернення переплати за комунальні послуги (компенсація), а не доходу, тому при заповненні декларації вона не віднесла їх до розділу 11 «Доходи». Разом з тим, відповідно до інформації з Державної податкової служби, ця виплата обліковується як дохід (ознака доходу 127) і підлягає відображенню в декларації.

Невідображення було зумовлено виключно необізнаністю та технічною помилкою, а не наміром приховати відомості.

Щодо причин не відображення у розділі 11 декларації за 2024 рік доходу, отриманого від Пенсійного фонду України у вигляді разової виплати коштів у розмірі 12659,52 грн. Після смерті її матері нею було отримано разову виплату від Пенсійного фонду України у сумі 12 659,52 грн. як допомогу на поховання. Ця виплата має спеціальний характер соціальної допомоги, і під час заповнення декларації я помилково не віднесла її до розділу 11 «Доходи».

Помилка була неумисною та зумовлена як особливим характером виплати, так і трагічними обставинами її отримання.

Щодо причин не відображення у розділі 12 декларацій за 2023 та 2024 роки відомостей щодо залишків коштів на банківських рахунках (станом на 31.12.2023 - 143438,02 грн.; станом на 31.12.2024 - 269 042,75 грн.). Вказані кошти сформувалися за рахунок доходів від моєї підприємницької діяльності. Суми на рахунках змінювались упродовж року залежно від господарських операцій, і під час заповнення декларацій вона не врахувала окремий обов`язок щодо відображення залишків коштів станом саме на 31 грудня кожного року.

Невідображення цих сум у деклараціях було зумовлене виключно неправильним тлумаченням мною норм законодавства:вона вважала, що врахуванню підлягають лише доходи, відображені у розділі 11, тоді як залишки коштів на рахунках необхідно декларувати окремо у розділі 12, якщо їх сукупний розмір перевищує встановлений поріг. Помилка була неумисною і не мала на меті приховування відомостей. Водночас відповідна інформація про всі фактично отримані доходи від підприємницької діяльності була задекларована мною у розділі 11 декларацій;

листа Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області про надання пояснень та документів від 26.06.2025 року № 41-01/55750-25 до ОСОБА_1 ; листа Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області про надання інформації від 05.06.2025 року № 91122/0/06/25 до Піщанської сільської ради Дніпропетровської області; наказів Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 року № 17 про затвердження положень про структурні (відокремлені) підрозділи Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України; положення про Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України; листів Національного агентства з питань запобігання корупції до Генерального прокурора України від 21.03.2019 року; листа комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ради України до Голови Національної поліції України від 11.09.2018 року; листа Генеральної прокуратури України до керівників регіональних прокуратур від 18.04.2019 року № 05/09/2-290вих-171окв-19.

Зазначені докази є допустимими, належними, а в своїй сукупності достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису…

Відповідальність за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП настає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Позиція захисту в судовому засіданні зводилась до того, що ОСОБА_1 допустила вказані порушення не умисно, а через те, що вона є особою похилого віку, що викликає певні складності при роботі з програмою по заповненню декларацій.

Проте з такими твердженнями захисту суд не може погодитись, виходячи з наступного.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 вказаної статті, дані про об`єкт декларування, що перебуває у володінні або користуванні суб`єкта декларування або членів його сім`ї, зазначаються в декларації, якщо такий об`єкт перебував у володінні або користуванні станом на останній день звітного періоду (за умови що право володіння або користування виникло у суб`єкта декларування не менше ніж за 30 календарних днів, що передували останньому дню звітного періоду) або протягом не менше половини днів протягом звітного періоду.

Суд також зауважує на тому, що функціонал Реєстру декларацій НАЗК надає можливість отримати відомості, необхідні для належного заповнення відповідної декларації. Також на сайті НАЗК містяться детальні письмові роз`яснення, розроблена База знань та містяться відеороз`яснення щодо заповнення декларацій.

Таким чином, ОСОБА_1 , маючи можливість отримати повну інформацію, яку необхідно вносити до декларації, та, знаючи про наявність такої інформації, не вжила заходів щодо отримання її у актуальному стані та допустила подання завідомо недостовірних відомостей у декларації, чим вчинила інкриміновані їй адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє доводи сторони захисту.

Крім того, суд зазначає, що інформація про право власності на об`єкти нерухомості міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Даний реєстр є відкрити і будь-яка особа має можливість отримати з нього відомості.

Відповідно до Форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка затверджена наказом Національного агентства від 23.07.2021 № 449/21, на початку заповнення декларації суб`єкт декларування ознайомлюється з Правилами заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Після ознайомлення проставляється відповідна відмітка.

Після заповнення всіх розділів декларації суб`єкт декларування ознайомлюється із внесеними до неї відомостями та проставляє відповідну позначку про підтвердження правильності даних, після чого подає декларацію шляхом накладення електронного цифрового підпису.

Крім того, в кінці перед підписанням декларації особистим кваліфікованим електронним підписом ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, здійснює підтвердження ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі. Отже ОСОБА_1 була обізнана щодо наслідків за подання недостовірних відомостей у декларації, що свідчить про її свідоме неподання достовірних відомостей.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону (у редакції від 30.12.2023) упродовж 30 днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію. Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 45 Закону у разі самостійного виявлення суб`єктом неточностей.

В даному випадку суб`єкт декларування при поданні декларації підтвердив достовірність вказаних відомостей, правом подати виправлену декларацію не скористався та не направив листа з поясненням причин, що призвели до внесення недостовірних відомостей та неподання виправленої декларації у зазначений термін.

За результатами повної перевірки декларації щодо з`ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму понад 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, на суми 1 775 482, 61 грн. та 1 914 587,73 грн. відповідно, що є недостовірними відомостями.

При визначенні наявності підстав для притягнення суб`єкта декларування до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, слід керуватись терміном «прожитковий мінімум для працездатної особи» у розмірі, який діяв станом на на дату подання декларації.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 рік (на дату подання декларації) становив 2 684 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 рік (на дату подання декларації) становив 3 028 гривень.

Таким чином, суб`єкт декларування зазначив відомості, які відрізняються від достовірних, на суму від 150 до 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларацій за 2023-2024 роки, на суму 1 775 482, 61 грн. та 1 914 587, 73 грн., відповідно.

Вищевикладене свідчить про наявність у діях суб`єкта декларування адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Аналізуючи позицію сторони захисту, яка фактично зводився до необізнаності ОСОБА_1 з порядком заповнення декларації та про наявність у неї майна, яке підлягало декларуванню, суд також враховує, що ОСОБА_1 суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до положень п.п. г п. 2 ч. 1 ст. 3 цього закону, і в силу займаної посади на неї покладаються додаткові обов`язки та обмеження у зв`язку зі службовою діяльністю, в тому числі щодо фінансового контролю.

Відповідно до конституційного принципу, втіленого в частині 2 стаття 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, а саме, подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 172-6, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 183/11593/25 (провадження № 3/183/4911/25) відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, № 183/11595/25 (провадження № 3/183/4912/25) відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер справи 183/11593/25 (провадження №3/183/4911/25).

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 34 000 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк