Рівненський апеляційний суд
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Рівне

Справа № 563/1781/25

Провадження № 33/4815/1101/25

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Супрунюк К.Р.,

захисника Вареника А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Вареника А.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корецького районного суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З матеріалів справи вбачається, що 5 вересня 2025 року о 10:28 год. на автодорозі М-06 «Київ-Чоп» 274 км., поблизу населеного пункту «Користь», ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Вареник А.М. просить постанову суду скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_1 ..

Вказує, що суд під час винесення постанови не повно дослідив обставини справи, не взяв до уваги порушення, які містяться в матеріалах та не врахував прояснення захисника, неоднозначно застосував норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що під час перевірки документів для оформлення постанови за перевищення швидкості ОСОБА_1 повідомив, що в системі «Оберіг» міститься інформація про порушення ним правил військового обліку та зазначено про необхідність доставлення його до ТЦК та СП, однак на той час ним вже подано документи для отримання відстрочки по інвалідності, які ще перебувають в процесі розгляду. При цьому співробітниця поліції повідомила, що його може бути доставлено до найближчого ТЦК та СП, де він зможе надати свої документи про отримання права на відстрочку і у нього може і не бути проблем через це.

Наголошує, що через певний час, вже після сплати ОСОБА_1 штрафу поліцейська повідомила, що вбачає в нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонувала йому пройти огляд в найближчому медичному закладі. Однак зважаючи на попередню розмову про необхідність візиту до ТЦК та СП у ОСОБА_1 були обґрунтовані побоювання, що замість закладу охорони здоров`я його буде доставлено до найближчого ТЦК та СП, де його може бути безповоротно мобілізовано, тому він прийняв рішення відмовитись від запропонованого огляду. Зауважує, що після складення протоколу ОСОБА_1 пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у КП «РОЦПЗН», за результатами якого було встановлено, що він не перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і не перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим було спростовано припущення працівниці поліції, що, на його думку, свідчить про штучно створену ситуацію.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_2 , який, не заперечуючи проти розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Згідно постанови Корецького районного суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею у відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №444154 від 05.09.2025 року (а.с.1), актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.09.2025 року, згідно якого огляд на визначення стану сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою водія (а.с.4), направленням водія на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого огляд на визначення стану сп`яніння також не проводився у зв`язку з відмовою водія від його проходження у медичному закладі (а.с.7), відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі й дослідженими в судовому засіданні належними доказами, що свідчить про обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд не приймає до уваги твердження апелянта щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння, і пояснення про відсутність ознак наркотичного сп`яніння не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

Також судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.

Всі інші апеляційні доводи були належним чином оцінені суддею місцевого суду та їм була надана відповідна оцінка, тому апеляційний суд вважає, що вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в сукупності вищенаведені докази є належними та допустимими по даній справі та які підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України за діяння, яке мало місце 05.09.2025 року, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, тому його слід залишити без зміни.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Корецького районного суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Вареника А.М. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович