Справа № 303/9061/25
Провадження № 3/303/3147/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Іваненко О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 512569 від 14.11.2025 року, 14 листопада 2025 року, о 09 годині 40 хвилин в с-ще Чинадійово, по вул.Водна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого відсутній задній борт на кузові транспортного засобу. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.4.7 ПДР України.

У судовому засіданні 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що 14 листопада 2025 року, о 09 годині 40 хвилин в с-ще Чинадійово, по вул.Водна, керував автомобілем «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , у справному технічному стані. Пояснення щодо обставин порушення у нього не відбиралися, а до протоколу про адміністративне правопорушення не додано інших доказів, якими підтверджується порушення ним вимог п. 31.4.7 ПДР України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 нього Кодексу.

Частиною 4 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Відповідно до п.31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.31.4.7 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: інші елементи конструкції.

Суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). При цьому відповідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків тощо, а згідно ч.2 вказаної статті передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Транспортний засіб марки «ЗИЛ 554 м» є вантажним самоскидом, який використовується для перевезення сільськогосподарських вантажів, будівельних матеріалів тощо, у якого відкриваються та знімаються борти.

Як вбачається з відеозапису, наявного у матеріалах справи, ОСОБА_1 на автомобілі «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого відсутній задній борт, перевозив деревину, яка закріплена таким чином, що не перешкоджає її безпечному перевезенню, в тому числі втраті під час руху.

Згідно вимог Наказу Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" сам по собі факт відсутності заднього борту не є порушенням встановлених правил перевезень вантажів, якщо вантаж розміщений і закріплений таким чином, що перешкоджає його висипанню або втраті під час руху та не перевищує висоти бортів кузова.

Пункт 31.4.7 Правил дорожнього руху містить 13 підпунктів (від «а» до «ї»), якими визначено вимоги до інших елементів конструкції, наявність технічних несправностей і невідповідності вимогам яких забороняє експлуатацію транспортних засобів.

Всупереч викладеному, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме з 13-ти підпунктів п. 31.4.7 Правил дорожнього руху було порушено ОСОБА_1 .

Формулювання суті адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та матеріали додані до протоколу, не дають можливості правильно визначити об`єктивну сторону правопорушення, за яке притягується до адміністративної відповідальності особа.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з основ демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол. Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Так, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.4.7 Правил дорожнього руху.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на його користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях події і складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, ст.121 ч.4, 245, 247, 251, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду О. В. Іваненко