Номер провадження: 33/813/1987/25
Номер справи місцевого суду: 504/3544/25
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Зєйналової А.Ф.к., адвоката Оніщук К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Доброславського районного суду Одеської області від 17 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Доброславського районного суду Одеської області від 17 вересня 2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 20.08.2025 року о 14:15 год. за адресою: дорога МІ4 Одеса-Мелітополь 21 км, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Доброславського районного суду Одеської області від 17 вересня 2025 року представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)працівники поліції повинні були керуватися п. 12 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, яким визначено, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача;

2)щодо письмових пояснень ОСОБА_2 , їх було надано адвокатом, який з ОСОБА_4 спілкувався російською мовою, якою він володіє;

3)щодо того, що ОСОБА_3 не користувався перекладачем у суді першої інстанції, в цьому не було потреби, бо ОСОБА_3 у судовому засіданні був разом із своїм адвокатом який представляв його інтереси;

4)із наданого відеозапису вбачається, що під час спілкування із працівниками поліції у ОСОБА_2 виникали непорозуміння;

5)протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №428858 від 20.08.2025 року складений із порушенням ст. 255 КУпАП, а тому є недійним;

6)патрульними поліцейськими було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Оніщук К.О., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №428858 від 20.08.2025 року з якого вбачається, що 20.08.2025 року о 14:50 год. за адресою: дорога МІ4 Одеса-Мелітополь 21 км, ОСОБА_3 керував транспортним засобом FORD, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП

-довідка, з якої вбачається, що згідно обліків бази ІТС ІПНП «Адмінпрактика» ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував;

-довідка, з якої вбачається, що згідно обліків бази ІТС ІПНП «Адмінпрактика» ОСОБА_3 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 20.08.2025 року ОСОБА_2 було направлено до КНП «ООМЦЛЗ» ООР для проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, у зв`язку із виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують виражене тремтіння пальців рук, однак огляду проведено не було з підстав відмови водія;

-відеозапис, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 20.08.2025 року приблизно о 13:57 год. ОСОБА_2 було зупинено працівниками поліції. Працівник поліції спитав ОСОБА_2 чи є в нього щось заборонене, він відповів, що немає. Працівник подивився по своїй базі та повідомив ОСОБА_2 , що у нього є штраф на 17000 грн. Працівник поліції повідомив ОСОБА_2 , що ведеться відеофіксація, а також що буде проводитися поверхнева перевірка, а тому попросив надати речі для перевірки. Далі працівник поліції питає ОСОБА_2 чи вживає він канабіс. ОСОБА_3 сказав, що по медичним показникам. Представник поліції поцікавився, чим хворіє ОСОБА_3 він відповів що панічні атаки. Працівник поліції спитав ОСОБА_2 навіщо йому очні краплі, останній відповів, що працює у барбер-шопі, і у нього болять очі від освітлення. Далі працівник поліції повідомляє ОСОБА_2 , що його позбавлено права керування транспортними засобами. ОСОБА_3 сперечався із працівниками поліції, про те, що йому в «ДІЮ» не прийшло повідомлення, що його позбавлено права керування. На що працівник поліції сказав, що його неповідомлення не звільняє від відповідальності, а тому відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Працівник поліції запитав ОСОБА_2 чи йому все зрозуміло, бо якщо ні, він може скористуватися допомогою перекладача. ОСОБА_3 сказав, що йому зрозумілі його права та обов`язки. Поліцейський запитав, чи будуть якісь заяви або клопотання. ОСОБА_3 сказав, що потім скористається допомогою адвоката. Працівник поліції спитав ОСОБА_2 коли він востаннє вживав наркотичні речовини. ОСОБА_3 сказав, що два роки тому. Працівник поліції провів попередній огляд, попросив ОСОБА_5 заплющити очі та відкрити. Працівник поліції повідомив ОСОБА_2 про те, що його очі не реагують на світло. Потім поліцейський запита, чому у ОСОБА_2 тремтять руки, він відповів, що зараз війна. Працівник поліції запропонував ОСОБА_6 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_3 запитав, що буде, якщо він відмовиться. Поліцейський роз`яснив, що це буде окремою підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху (відмова на вимогу працівника поліції від проходження огляду) за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Якщо ОСОБА_3 погодиться проїхати до медичного закладу, і тест покаже позитивний результат, також буде складено протокол про адміністративне правопорушення, як порушення п.2.9 а (керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння) за що також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак, якщо результат огляду буде негативним, то нічого складатися не буде. ОСОБА_3 спитав чи відвезуть його потім туди, куди він скаже. Працівник поліції сказав, що тільки туди звідки вони його взяли. Потім працівник поліції запитав, чи викликав він того, хто забере автомобіль. ОСОБА_3 сказав, що так. Потім сказав, що він нікуди не поїде, нехай складають протокол він з ним піде до суду. Працівник поліції склав протоко про адміністративне правопорушення, з яким потім було ознайомлено ОСОБА_5 .

Отже не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги про те, що із наданого відеозапису вбачається, що під час спілкування із працівниками поліції у ОСОБА_2 виникали непорозуміння, з підстав того, що вони є надуманими та голослівними, оскільки ніяких непорозумінь не виникало. Крім спору про те, що ОСОБА_3 був необізнаний про те, що його було позбавлено права керування транспортними засобами. Проте, працівниками поліції ОСОБА_6 було роз`яснено, яким чином він може дізнатися про свої правопорушення. На всі питання працівників поліції він відповідав, всі питання йому були зрозумілі.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Саме з підстав відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ Україні від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Підпунктом 1.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зазначеною Інструкцією на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом передбачено лише проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.12. Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Враховуючи те, що у водія ОСОБА_2 поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у п. 1.3. 1.4 Інструкції (неприродна блідість, зіниці очей, що не реагують на світло), водій повинен був на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_3 таким правом не скористався, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вказав. Вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_3 повідомив працівникам поліції, що якщо у нього будуть заперечення або зауваження він буде про це радитись із адвокатом.

Отже, обставини, які висвітлені у наданому відеозаписі разом з іншими дослідженими доказами у справі, повністю доводять вину ОСОБА_2 у інкримінованому правопорушенні, оскільки є допустимими, повними, дослідженими в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 20.08.2025 року та інкримінуються ОСОБА_7 .

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису адміністративного правопорушення ОСОБА_4 не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Одеський апеляційний суд також, зазначає, що вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_6 роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння - складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду в медичному закладі.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності з іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції повинні були керуватися п. 12 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, яким визначено, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача не заслуговують на увагу з підстав того, що саме працівники поліції питали у ОСОБА_2 чи бажає він скористатися допомогою перекладача, останній відмовився, повідомивши що йому зрозумілі його права та обов`язки.

Довід апеляційної скарги про те, що письмові пояснення ОСОБА_2 , були надані адвокатом, який з ним спілкувався російською мовою, якою він володіє, а також про те, що ОСОБА_3 не користувався перекладачем у суді першої інстанції, в цьому не було потреби, бо ОСОБА_3 у судовому засіданні був разом із своїм адвокатом який представляв його інтереси, суд апеляційної інстанції зауважує на такому.

ОСОБА_3 скористувався своїм правами передбаченими чинним законодавством на свій розсуд, залучивши до участі у справі адвоката, що ним не заперечується, який від його імені надавав пояснення та заперечення як у суді першої інстанції так і під час розгляду апеляційної скарги в Одеському апеляційному суді, а тому його права не були порушені. Також із матеріалів справи не вбачається жодного клопотання ОСОБА_2 про те, що йому потрібен перекладач, а тому він не залучався до участі у справі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_3 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 20.08.2025 року та інкримінуються ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_6 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Доброславського районного суду Одеської області від 17 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова