ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 рокуСправа № 495/8046/25
Номер провадження 3/495/2592/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Віталій МИШКО розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця: м. Суми, місце служби та посади: начальник четвертої групи інспекторів прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2025 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №380477 від 11.10.2025 з доданими до них матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

Із матеріалів справи вбачається, що 19.09.2025 року начальником 4 групи прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), лейтенантом ОСОБА_2 було отримано наказ на охорону Державного кордону України, а саме з 09:00 19.09.2025 року по 09:00 20.09.2025 року в прикордонному наряді «Помічник старшого зміни прикордонних нарядів» на МТНС «Маяки» організувати несення служби шляхом контролю за організацією несення служби підпорядкованих прикордонних нарядів перевірки у осіб, які слідують транзитною ділянкою дороги «Одеса-Рені» документів та законних підстав для проїзду. В період несення служби близько 12:12 19.09.2025 року до МТНС «Маяки» прибув транспортний засіб марки «BMW», лейтенантом ОСОБА_2 було не належним чином здійснено перевірку документів на наявність законних підстав для проїзду транзитною ділянкою дороги «Одеса-Рені» у осіб, що слідували в транспортному засобі, що в подальшому призвело до безпідставного проїзду та спроби незаконного порушення ДКУ. Своїми діями порушив вимоги п. 1 Інструкції, які залучаються до несення служби в МТНС, п. 1 Інструкції з використання автоматичної фото і відеотехніки в МТНС «Маяки», затверджених наказом НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.08.2025 №2386-АГ «Про порядок організації та несення служби складом прикордонних нарядів в місцях тривалого несення служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та «Удобне», абзацу 2 пункту 5 наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.04.2022 №447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень» та ст. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

11.10.2025 начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ПдРУ №3380477.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

19.12.2025 року представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Каланжов В.І. подав до суду заяву про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свою заяву обґрунтовує наступним. Диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за Недбале ставлення військової службової особи до військової служби - особою, яка військовою та службовою, а доказів того, що прикордонник ОСОБА_1 відноситься до такої категорії не надано, та взагалі на прикордонника не може поширюватися норма ст. 172-15 КУпАП, оскільки для осіб прикордонників у подібних відносинах поширюється норма ст. 172-18 КУпАП: «недбале ставлення до прикордонної служби». Твердження в протоколі про адміністративне правопорушення працівників прикордонної служби про порушення ОСОБА_1 правил несення прикордонної служби є помилковим, не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами, а саме відсутні докази у вигляді: відсутність в матеріалах провадження посадових інструкцій ОСОБА_1 , в яких наявні обов`язки, які він нібито не виконав»; відсутні докази у вигляді копій документів пасажирів «BMW», які нібито не мали право перетинання транзитної ділянки, відсутні будь-які свідки правопорушення; норма ст. 172-15 КупАП поширюється на військовослужбовців, а на прикордонників поширюється норма статті 172-18 КУпАП, хоча в даному випадку й недбалого ставлення до прикордонної служби не

вбачається. Статтею 172-15 ч.2 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил несення військової служби, проте фабула в протоколі стосується виключно прикордонних повноважень. Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, що порушує принцип правової визначеності та унеможливлює належну оцінку доказів з точки зору доведеності сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення адміністративного правопорушення є нічим іншим, як припущеннями, оскільки не відповідають дійсності і не підтверджені належними доказами.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких визначено законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 Кодексу констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу.

Частина перша статті 172-15 Кодексу передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби. Частина друга цієї статті встановлює відповідальність діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Диспозиція вказаної норми ст. 172-15 Кодексу передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, указана норма за своєю властивістю є бланкетною, тобто з метою її застосування та врегулювання суспільних відносин, виникає необхідність звернення до нормативно-правових актів, які детально регламентують порядок проходження військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що до протоколу додані докази, яким зафіксовано дату, час, місце, учасників адміністративного правопорушення; документами, що посвідчують особу правопорушника; висновком службового розслідування по факту можливого недбалого ставлення до військової служби військовослужбовця; поясненнями учасників адміністративного правопорушення; витягом з книги прикордонної служби особового складу станом на 23.09.2025.

Надані докази в сукупності відомостей, не містять достатніх та вагомих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність у діянні ОСОБА_1 складу поставленого у провину адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу (протокол ПдРУ №380477) та вказували б на недбале чи несумлінне ставлення до військової служби, обставин, які б свідчили про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі протоколу ПдРУ №380477, не додано посадову інструкцію ОСОБА_1 , в якій прописано його обов`язки в несенні служби та відповідно за невиконання яких можливо встановити умисел в діях та притягнути до відповідальності.

Між тим, доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються собою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, доказам в сукупності суд доходить висновку, що вину (умисел), який характеризується усвідомленням суспільно небезпечного характеру своїх дій/бездіяльності, передбаченням їх наслідків і бажанням настання цих наслідків або свідомим допуском їх настання в діях ОСОБА_1 не доведено, що вказує на відсутність суб`єктивної сторони правопорушення.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 суду не надано.

Враховуючи викладене та аналізуючи докази у справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також відповідно до ст. 254 Кодексу про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено що «Висновок службового розслідування» складено 06.10.2025 року, а протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 380477 складено 11 жовтня 2025 року, тобто після спливу 72 годин з моменту виявлення, що свідчить про порушення норм статті 254 Кодексу.

Також суд звертає увагу, що КУпАП містить чітко визначену норму про притягнення до адміністративної відповідальності особу за порушення правил несення прикордонної служби.

Оскільки норма ст. 172-15 Кодексу поширюється на військовослужбовців, а на прикордонників поширюється норма статті 172-18 Кодексу.

Статтею ч.2 172-18 Кодексу передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом під час судового розгляду, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 172-15, п.1 ч.1 ст. 247, 268, ч. 3 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення за частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її постановлення.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя Віталій МИШКО