Справа № 159/8424/25
Провадження № 3/159/3415/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працевлаштована,

за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №434872 від 08.11.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що вона 08.11.2025 приблизно о 22.30 годині в с.Гішин Ковельського району на вул. Т.Шевченка вчинила дрібне хуліганство, а саме перебуваючи у громадському місці, зокрема на зупинці маршрутних транспортних засобів, кричала та висловлювалася в сторону працівників поліції та Національної гвардії України, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 в жодне судове засідання не з`явилася. Про час і місце судового розгляду була повідомлена шляхом скерування судових викликів на адресу проживання особи (рекомендоване повідомлення № R86 з відміткою про вручення 21.11.2025, рекомендоване повідомлення № R02 з відміткою «адресат відсутній»).

Відповідно до ст.277-2 КУпАП суд зобов`язаний завчасно повідомити особу про час і місце розгляду справи, проте отримання поштової кореспонденції адресатом перебуває поза межами відповідальності суду. Адресат зобов`язаний контролювати надходження поштової кореспонденції за повідомленим державі місцем постійного чи тимчасового проживання.

Окрім того, у матеріалах справи міститься згода ОСОБА_1 на отримання судових викликів за допомогою SMS на зазначений номер мобільного телефону, тому суд також скерував виклик в судове засідання в повідомленні, що відображено у системі документообігу суду від 04.12.2025.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є розумні строки розгляду справи судом.

Частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Справа про адміністративне правопорушення повинна бути розглянута у строк визначений ст.277 КУпАП з урахуванням положень ст.38 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи за наявними у справі доказами.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом серії ВАД №434872 від 08.11.2025 ОСОБА_1 поставлене у провину вчинення дрібного хуліганства, тобто умисних дій, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дрібного хуліганство, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При кваліфікації хуліганства, перш за все слід звернути увагу на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні уставлених правил співжиття.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умислом на порушення саме громадського порядку і спокою громадян.

Мотиви такої поведінки можуть бути різні, для хуліганства поєднує їх те, що дії особи позбавлені будь-якої необхідності, постають із бажання особи показати свою зверхність, самолюбство, неповагу до інших, байдуже ставлення до правил і норм поведінки.

Якщо дії особи зумовлені особистими неприязними відносинами, то вони спрямовані на порушення прав саме потерпілої особи, а не на порушення громадського порядку.

Як хуліганство зазначені дії можуть кваліфікуватись лише тоді, коли вони супроводжувались очевидним порушенням також громадського порядку.

Особа може бути піддана адміністративній відповідальності лише за умови доведення наявності юридичного складу правопорушення належними доказами (ст.9 КУпАП).

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладений на суд.

На підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, поліцейським долучений лише протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №434872 від 08.11.2025.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення.

Інші належні, допустимі та достовірні докази, такі як рапорти працівників поліції та Нацгвардії України, письмові пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків (очевидців події) в матеріалах справи відсутні.

Відеофіксація подій до протоколу також не долучена.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Згідно зі статтею 7 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.

Провадження у справі необхідно закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 256, 283, 284 КУпАП, суддя

у х в а л и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяТ. В. Денисюк