Провадження №3-зв/760/16/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши заяви адвоката Гарницького П.П. про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва Сергієнко Г.Л. від участі у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Агафонова С.А. надійшли дві заяви захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , адвоката Гарницького П.П., про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва Сергієнко Г.Л. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП

Дані заяви заявник мотивує тим, що в провадженні судді Солом`янського районного суду м. Києва Сергієнко Г.Л. перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

В своїх заявах заявник зазначає, що суддя Сергієнко Г.Л., на його думку, є упередженою оскільки проводить судові засідання без протоколу та технічної фіксації, ігнорує клопотання, а також вчиняє процесуальні порушення під час розгляду справи, зокрема, передчасно оцінює вину особи, здійснює формальний допит, не сприяє учасникам в отриманні доказів. Зазначені дії на думку заявника, свідчать про упередженість.

Суддею встановлено, що в Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства мають відповідні статті про відвід.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому наявні підстави для розгляду заяви про відвід по суті.

Таким чином, суддя вважає, що при розгляді даної заяви про відвід, слід застосовувати аналогію права.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явився, подав судді клопотання про проведення судового розгляду в режимі відеоконференцзв`язку.

В задоволенні зазначеного клопотання суддя відмовив з наступних підстав.

Суддя виходить із того, що питання відводу судді та питання форми участі в судовому засіданні мають різну правову природу та різну юридичну вагу з погляду гарантій справедливого суду.

Право на відвід судді є інституційною процесуальною гарантією неупередженості та безсторонності судді, тобто безпосереднім механізмом реалізації стандарту справедливого судового розгляду, закріпленого, зокрема, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Саме тому, за відсутності прямої регламентації в КУпАП, розгляд заяви про відвід може бути забезпечений шляхом застосування аналогії права, як єдиного способу не допустити, щоб «мовчання закону» перетворилося на «мовчання правосуддя».

Натомість проведення судового засідання в режимі відеоконференції не є гарантією неупередженості суду та не стосується суті права на відвід. Відеоконференцзв`язок є лише технічним (організаційним) способом участі особи у засіданні, який може застосовуватися виключно тоді і в тому порядку, коли це прямо передбачено законом.

Згідно з приписами статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на засадах суворого додержання законності, а заходи впливу та процесуальні дії допускаються лише на підставі і в порядку, встановленому законом.

Тобто застосування аналогії для запровадження нової процесуальної форми (ВКЗ), якої КУпАП не містить, фактично означало б підміну законодавчого регулювання судовою творчістю, що є несумісним із принципом законності в справах про адміністративні правопорушення.

При цьому Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що можливість участі у засіданні в режимі відеоконференції забезпечується на підставі судового рішення і у порядку, встановленому законом, а судові засідання проводяться виключно у спеціально обладнаному приміщенні суду залі судових засідань. Отже, сам закон прямо прив`язує відеоконференцію до існування процедурного порядку, визначеного законом; за відсутності такого порядку в КУпАП застосування ВКЗ по аналогії закону є юридично необґрунтованим.

Крім того, стаття 268 КУпАП виходить із загального правила, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за її відсутності лише за умов належного повідомлення та відсутності клопотання про відкладення. Норма КУпАП не ототожнює «особисту присутність» із дистанційною участю.

Суддя також враховує підхід Верховного Суду, згідно з яким проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом, а не обов`язком суду, тобто не є самодостатньою гарантією справедливості, а застосовується в межах і за умов, визначених законом.

За таких обставин суддя доходить висновку, що аналогія права може бути виправдана для забезпечення фундаментальної гарантії безсторонності (відвід), однак не може бути застосована для запровадження ВКЗ у провадженні за КУпАП, оскільки ВКЗ не є гарантією неупередженості та потребує спеціального законодавчого порядку, якого КУпАП не містить,

За умови належного повідомлення заявник має реалізувати право на участь у розгляді шляхом особистої явки до суду, а наслідки неявки визначаються статтею 268 КУпАП.

Враховуючи зазначене, суддя відмовив в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі ВКЗ та на підставі вимог ст. 268 КУпАП здійснював судовий розгляд за відсутності повідомлених електронними повістками учасників.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Дослідивши заяву про відвід, суддя вважає, що у її задоволенні слід відмовити, оскільки адвокат Гарницький П.П. не навів будь-яких переконливих доказів про зацікавленість судді у розгляді справи, а також жодних обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді. Прийняті під час судового розгляду процесуальні рішення не можуть бути підставою для відводу, технічна фіксація судового розгляду та ведення журналу КУпАП не передбачена, будь-які докази висловлення суддею наперед своєї думки щодо винуватості особи, в матеріалах заяви відсутні, як відсутні і інші докази, які б могли вказувати на упередженість судді та інші процесуальні порушення.

Таким чином, суддя не встановив будь-яких інших обставин, передбачених діючим законодавством, які б могли бути підставою для відводу судді, а тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяв захисника Гарницького П.П. про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва Сергієнко Г.Л. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Агафонов