Провадження № 3/727/3195/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівців Дубець О.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 3 статті 173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівців із Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 173-2 КпАП України.

Відповідно до протоколу серії ВАД №980153 від 07 листопада 2025 року ОСОБА_1 07 листопада 2025 року об 13-30 год., перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: хапав за шию, погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого заподіяв шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 . Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 3 статті 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив, клопотань та заяв суду не надав.

Частиною 2 статті 268 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Разом з тим суд зазначає, що дії правопорушника, який не з`явився в судове засідання, хоча був повідомлений судом належним чином про розгляд справи, свідчать про зловживання останнім своїми правами, свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Слід також зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 «Пономарьов проти України» визначено, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки; сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи; розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору; нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції.

Беручи до уваги положення статті 38 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність правопорушника, жодних обґрунтованих підстав та поважності відсутності якого суду надано не було.

Стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 3 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного щодо цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №980153 від 07 листопада 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: хапав за шию, погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого заподіяна шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що протиправні, винні дії ОСОБА_1 кваліфіковані, як домашнє насильство психологічного характеру, вчинене повторно протягом року, відповідальність за які передбачена частиною 3 статті 173-2 КУпАП, підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом серії ВАД №980153 від 07.11.2025, проколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або іншу подію від 07.11.2025, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 07.11.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 07.11.2025, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_1 від 07.11.2025, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 07.11.2025, копією постанови суду від 28.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частина 1 статті 33 КУпАП визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його ставлення до вчиненого, а також його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Відповідно до статті 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності та врахувавши обставини справи, характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, в даному конкретному випадку, суд не вбачає підстав для направлення ОСОБА_1 у порядку статті 39-1 КУпАП на проходження програми для кривдників відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 23, 33, 39-1, 40-1, 173-2, 252, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн (одну тисячу двадцять грн 00 коп.) (Отримувач: Чернівецьке ГУК/Чернівецька область, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37836095, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Номер рахунку (IBAN): UA0024405, Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.) (Отримувач: Чернівецьке ГУК Чернівецька ТТ 22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37836095, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN): UA0024405, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір Шевченківський рай суд м. Чернівців).

Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а в разі її оскарження перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Дубець О.С.