Провадження №: 3/336/3103/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2025 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна, з участю захисника особи,який притягується до адміністративної відповідальності адвоката Русінової Т.Ю.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зі слів мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,місце роботи не вказав,РНОКПП НОМЕР_1 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,-

встановила:

28.04.2025 р.о 23.11 год. ОСОБА_1 керував автомобілем CHERRY Tigo номерний знак НОМЕР_2 по вул..Студентська 15а в м.Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України,за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 по суті порушення надати пояснення у відповідній графі протоколу відмовився(а.с.1),не надав їх також у виді письмового документу окремо.

На розгляд справи в суді особисто ОСОБА_1 протягом часу надходження справи до суду жодного разу не з`явився.

Під час розгляду справи в суді адвокат Русінова Т.Ю.(в режимі відео конференції)підтримала подані письмово заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Узагальнений зміст заперечень зводиться до того,що автомобіль під керуванням її підзахисного на законних підставах працівниками поліції не зупинявся,на момент згадуваних у протоколі подій він знаходився біля будинку по вул.О.Анашкіна 102,де мешкає ОСОБА_1 ,тому подальша процедура виявлення «нетверезого водія» є сумнівною,долучені до матеріалів адміністративної справи докази не підтверджують інкриміноване останньому правопорушення. ОСОБА_1 не був поінформований про порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння,направлення на огляд йому не вручалось,а поліцейські, з урахуванням оголошеної повітряної тривоги,мали б зупинити проведення процедури огляду водія та продовжити його лише після закінчення повітряної тривоги. Просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених доказів,відеозапису,суддя встановила, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення,яке ставиться йому за провину,знайшла своє підтвердження ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,що знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 КпАП України становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння,тобто сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у ОСОБА_1 низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин,користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі, на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, зокрема, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, поліцейським під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки стану алкогольного сп`яніння,а саме:запах алкоголю з порожнини рота,порушення мови,порушення координації рухів,які зафіксовані відповідним актом та вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи встановлено,що поліцейським після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та виявлення ознак алкогольного сп`яніння запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки(час на відеозапису 23.17 год.) ,після відмови водія запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі(час на відеозапису 23.18),про що складено письмове направлення, однак ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився,що зафіксовано на відеозапису.

Зокрема,при дослідженні відеозапису як додатку до протоколу про адміністративне правопорушення,встановлено,що 28.04.2025 р.о 23.12 год.екіпажем патрульної поліції помічено на проїзній частині вул.Студентської в м.Запоріжжі,який зупинився біля буд.102 по вул.О.Анашкіна в м.Запоріжжі,під керуванням ОСОБА_1 .При цьому працівниками поліції не порушено вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію»,оскільки ними не було подано водію безпідставну вимогу про зупинку,а запропоновано надати на перевірку документи особи,що відповідає вимогам ч.1,2 ст.32 цього ж Закону.

Під час спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції повідомив останнього про виявлені ознаки стану алкогольного сп`яніння:нестійка хода,різкий запах алкоголю,порушення мови,при перегляді відеозапису нестійка хода, порушення мови у ОСОБА_1 є очевидними для стороннього спостерігача,при цьому останній не заперечував факту вживання алкоголю.

Неодноразово,а саме о 23.17 год.,повторно о 23.18 год. поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного приладу або у медичному закладі. Кожного разу ОСОБА_1 чітко і однозначно висловлювався про відмову пройти огляд на стан сп`яніння відповідаючи поліцейському (мовою оригіналу):»Нет», йому були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Такі наслідки були для ОСОБА_1 зрозумілими,про що свідчить його реакція у формі нецензурних висловлювань на адресу працівників поліції,узагальнений зміст яких зводиться до того,що ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби,тоді як поліцейські не воювали..

Протягом всього часу спілкування з працівниками поліції,до завершення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловлював виключно такі аргументи на користь незгоди із застосуванням до нього відповідної адміністративної процедури,не наводячи жодного факту,який би спростував викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини справи ,не спростовано цих обставин і при розгляді справи в суді.

Від ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не надходило клопотань зупинити процедуру огляду через оголошення повітряної тривоги,вперше про це згадується лише у запереченнях захисника на протокол про адміністративне правопорушення,які наповнені формальним змістом.

Досліджений суддею відеозапис надає можливість,навіть за відсутності пояснень особисто ОСОБА_1 , повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення,зокрема,самого ОСОБА_1 .Дослідженими відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та певні деталі і обставини, які прямо вказують на нього як на правопорушника, який керував транспортним засобом с явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 314636 від 28.04.2025 р.вбачається,що він складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі,яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року,без зауважень з боку ОСОБА_1 ,,відомості,викладені у протоколі,під час розгляду справи в суді не спростовані,узгоджуються з відеозаписом,тому протокол про адміністративне правопорушення суддя приймає до уваги як доказ при винесені постанови.

Проаналізувавши всі досліджені при розгляді справи письмові докази та відеоматеріали, суддя дійшла висновку, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак, відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано,в тому числі при розгляді справи за участю захисника ОСОБА_1 .

Отже, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 , порушив вимогу п. 2.5 ПДР,в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно довідки бази даних підсистеми Адмінпрактика, ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 від 27.10.2007 р.,яке при складанні протоколу про адміністративне правопорушення тимчасово не вилучено.

До матеріалів справи захисником долучено документи,які містять відомості про стан здоров`я ОСОБА_1 ,що пов`язано з виконанням ним обов`язків військової служби,де міститься висновок ВЛК від 01.02.2023 р.про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Водночас,ці обставини не наділяють ОСОБА_1 правом порушувати вимоги закону,не виконувати законні вимоги поліцейського тощо.

Слід наголосити,що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.При цьому суддя не наділений повноваженням самостійно визначити вид та розмір стягнення ,яке накладає на особу за вчинення адміністративного правопорушення,додержуючись при цьому вимог закону про застосування заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 передбачене санкцією статті 130 ч.1 КУпАП безальтернативне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,не вбачаючи підстав для звільнення особи від відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб(на час вчинення правопорушення), а тому з ОСОБА_1 , необхідно стягнути 605,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,суддя-

постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998;Рахунок отримувача: UA0008001,Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху

з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, у розмірі 34000(тридцять чотири тисячі )гривень;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду .

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,а щодо постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову,може бути поновлено органом(посадовою особою),правомочним розглядати скаргу.

Суддя Ю.А.Галущенко

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ___________ 20___рік