Справа № 279/7638/25 провадження №3/279/2183/25
П О С Т А Н О В А

18 грудня 2025 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Волкова Н.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дружбівка Коростенського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 20.09.2024 року, РНОКПП НОМЕР_2 , за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно направленого на розгляд суду протоколу, ОСОБА_1 29.11.2025 року о 14:55 год. в с.Дружбівка по вул.Сонячна, керував мопедом Дельта н.з. відсутній, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі встановленим законом порядку відмовився, в подальшому водія відсторонено від права керування транспортним засобом, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, надав письмові пояснення, в яких вказав, що в стані наркотичного сп`яніння не перебував, жодних засобів та препаратів не вживав. Його зупинили, оскільки перебував без шлему під час керування мопедом, в лікарню на освідування не поїхав, так як в стані сп`яніння не перебував та ознак такого стану не мав. Просив не притягувати його до відповідальності.

Розглянувши наявні у справі докази, судом встановлено наступне:

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

На долученому до протоколу відеозаписі від 29.11.2025 року зафіксовано, що працівник поліції встановлює особу водія, яким є ОСОБА_1 , просить надати його посвідчення водія відповідної категорії, на що останній відповідає, що посвідчення не має. Також працівник поліції запитує, чому водій керує вказаним транспортним засобом без мотошолому та який не зареєстрований в сервісному центрі МВС, на що ОСОБА_1 вказує, що не порушував, їхав не по асфальтованій дорозі. Працівник поліції запитує ОСОБА_1 , чи він не вживав нічого наркотичного, на що той відповідає заперечно, вказує, що його поведінка не відповідає обстановці яка склалась, на що ОСОБА_1 відповідає, що нічого не вживав. Також працівник поліції вказує, що у ОСОБА_1 звужені зіниці очей, на що той відповідає, що перелякався, пропонує проїхати йому до медичного закладу для проходження тесту на визначення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився, після чого його було повідомлено, що будуть складені адміністративні матеріали за керування транспортним засобом без посвідчення водія та згідно п.2.5 ПДР за ст.130 ч.1 КУпАП. Ще раз уточнює чи ОСОБА_1 відмовляється пройти освідування, на що той відповів ствердно. Далі зафіксовано складання адміністративних матеріалів.

При цьому, поведінка ОСОБА_1 є звичайною, відповідає його віку, жодних ознак будь-якого сп`яніння не виявляв, пояснював, що хвилюється через зупинку, його зіниці жодним чином не оглядались, оскільки працівник поліції знаходився на достатній відстані від особи. Указане свідчить про те, що будь-яких обставин, які давали б підстави для підозри у перебуванні ОСОБА_1 та відповідно і обгрунтовувало необхіднясть проходження ним відповіданого освідування, не існувало, тому пропозиція пройти таке освідування була безпідставною.

За таких обставин, висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП, неможливий.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи суворість санкції яка передбачена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, таке правопорушення може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду (справи "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини", "Лутц проти Німеччини", "Надточій проти України", "Золотухін проти Росії", "Маліге проти Франції"), тому такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Відповідно, звинувачення у вчиненні діяння, яке прирівнюється до кримінального, вимагає відповідного доказування, яке базується на суворому дотриманні норм закону.

При цьому, суд не має виконувати функцію обвинувача в справі (рішення ЄСПЛ в справах "Карелін проти Росії", "Михайлова проти України").

Враховуючи, що матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч.1, 221, 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомисрької області.

Суддя