Справа № 703/7131/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Овсієнко І.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 106-2 КУпАП

у с т а н о в и в :

24.10.2025 в провадження Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 106-2 КУпАП.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №475490 від 20.10.2025, 15.07.2025 близько 08-50 год в ході проведення огляду присадибної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , виявлено 60 рослин, що згідно із висновком експерта №СЕ-19/124-25/10560-НЗРАП від 01.08.2025 є рослинами роду коноплі, містять психотропну речовину, що їх незаконно вирощував ОСОБА_1 .

Органом, що склав протокол, діяння ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 106-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що проживає разом із дружиною за адресою АДРЕСА_1 , а іноді до них приїжджає їх син ОСОБА_2 . Він та дружина є особами похилого віку, мають поганий стан здоров`я, тому самостійно не обробляють земельну ділянку в власному дворі, а син допомагає їм по господарству. 15.07.2025 в їх дворі проведений обшук, на городі виявлено рослини, що за словами працівників поліції, були рослинами конопель. Такі ж рослини виявлені і на схилі, що починається за його із дружиною присадибною ділянкою. Цих рослин ні він, ні дружина не садили, вони були виключно дикорослими, догляду за ними ніхто не здійснював, вони росли на городі, а також поза межами двору, серед іншої рослинності, яку він не міг покосити сам, оскільки є немічним. Незначну кількість рослин він вирвав та склав на купу біля сараю, щоб здати на сміття, коли буде проїжджати машина, яка збирає сміття в населення. Покіс трави іноді здійснював син, його інший син загинув під час військових дій на території курської області, рф. Надалі всі рослини, як в дворі, так і на схилі, були викорінені та вилучені працівниками поліціх, так само і зірвані ним раніше.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що разом із чоловіком проживає за адресою АДРЕСА_1 , на даний час з ними ніх то інший постійно не проживає. Син ОСОБА_4 загинув під час несення військової служби, а інший син, ОСОБА_2 , проживає в м. Києві, іноді приїжджає, щоб допомогти по господарству. 15.07.2025 в їз домоволодінні проведений обшук, були вилучені рослини, що росли на городі серед іншого бур`яну, які, за словами поліцейських, були коноплями. Цих рослин ні вона, ні будь-хто з її родини не садили і не вирощували, вони були дикорослими, росли не лише на городі, який ніхто не доглядає, а і на схилі за городом. Всі рослини були вилучені працівниками поліції. Вона та чоловік не в змозі були прибрати їх самі, оскільки через похилий вік та стан здоров`я є немічними.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 106-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості до ста рослин чи конопель у кількості до десяти рослин.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у незаконному посіві та вирощуванні снотворного маку чи конопель.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 суд визнав, що провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції, і у справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Отже при розгляді справи про адміністративні правопорушення судом мають бути застосована процедура та дотримані гарантії прав осіб, прирівняні до таких під час кримінального провадження.

На доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суду надані наступні докази, досліджені безпосередньо під час судового розгляду:

- дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №475490 від 20.10.2025;

- дані рапорту працівника поліції відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, який зареєстрований в Журналі єдиного обліку під №23826 від 25.09.2025, який не містить відомостей, з яких можливо було б встановити об`єктивну сторону правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 ;

- постанова про закриття кримінального провадження №0000163 від 24.09.2025, згідно із якою кримінальне провадження закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення;

- письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 , оголошений під час судового розгляду зміст яких вказані особи заперечували, посилаючись на ті обставини, що перед підписанням не були ознайомлені із їх змістом;

- копії протоколів допиту свідків, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що стосуються подій в травні 2025 року, а за ступенем деталізації не надають достатніх відомостей про подію імовірного правопорушення;

- протокол обшуку від 15.07.2025, за змістом якого в будинковолодінні за адресою АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено, серед іншого, 60 рослин, схожих на рослини роду коноплі;

- фрагмент висновоку експерта №СЕ-19/124-25/10560-НЗРАП від 01.08.2025, що не містить підсумкової частини.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ "Авшар проти Туреччини"). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» п. 161).

Протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , а також рапорт від 25.09.2025 не можуть бути достатніми доказами по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини викладені у цих документах, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумнівів у суду.

З письмових показань свідків у кримінальному провадженні, пояснень осіб, наданих в під час судового розгляду даної справи, не вбачається винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки органом, яким складений протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на наявність умислу ОСОБА_1 на посів або вирощування рослин коноплі.

Натомість кримінальне провадження №0000163 від 24.09.2025 закрите саме у зв`язку із відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Суд зауважує, що суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та адміністративного правопорушення за ст. 106-2 КУпАП ідентичні.

Із матеріалів справи не вбачається існування будь-яких достатніх та переконливих доказів на підтвердження факту винуватості ОСОБА_1 , наявні в матеріалах справи документи є засобами фіксації обставин виявленого діяння, суду не надано достатніх доказів, що вказують на наявність в діяннях ОСОБА_1 складу правопорушення, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП та не є сумісним зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Частиною 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, хто обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку.

У справі «Малофєєва проти рф, рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04, ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Застосовуючи такий підхід до обставин даної справи суд приходить до висновку про хибну кваліфікацію діяння, що є предметом судового розгляду, вказані вади не можуть бути усунені судом, який не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на викладене, провівши аналіз досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, вважаю, що матеріали не містять достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 106-2 КУпАП. Вказане виключає його притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 106-2, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 106-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі пункту першого статті 247 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.В.Овсієнко