КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.12.25 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2025 року, о 11 год. 37 хв. за адресою: Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Махнівка, автошлях М-21, 242 км., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, автомобілем «OPEL», державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіри обличчя та дуже звужені зіниці очей, шо не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, велася відеофіксація обставин події на портативні відеореєстратори працівників поліції № 475321, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не з`явилася. Про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином за допомогою повідомлення на наданий контактний номер телефону, що підтверджується довідкою про доставку. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляла та про причини неявки не повідомила. З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

27.11.2025 року на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 , у якому він зазначив, що просить розгляд справи здійснювати без його участі та закрити провадження по справі обґрунтовуючи це тим, що:

- в матеріалах справи відсутні докази щодо законності зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 02.11.2025 в с. Махнівка дорога АД 21-24 2км. Відтак подальші дії працівників поліції викликають сумніви щодо їх законності;

- ознаки наркотичного сп`яніння зазначені у протоколі «неприродна блідість шкіри обличчя та дуже звуженні зіниці очей, що не реагують на світло» не відповідають дійсності. Поліцейським у денний час доби, при яскравому освітленні, зазначалася ознака «звужені зіниці очей, які не реагують на світло», при цьому жодних тестів на з`ясування такої ознаки не проводилося, загально відомою обставиною являється те, що звуження зіниці очей у денний час є нормальною реакцією здорової людини.

- фактично підстава для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння була встановлена об 11:37, а протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП серія ЕПР1 № 501199 було складено о 13:50, тобто пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без її участі, оскільки вона належно повідомлена про розгляд справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оглянувши відео записи додані до протоколу про адміністративне правопорушення, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 501199 від 02.11.2025 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, він містить всі необхідні реквізити та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України. Вказаний протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інформацію, що до протоколу додається рапорт поліцейського, направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння, відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів та інші матеріали справи. Особа, щодо якої складений протокол, ознайомлена зі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відповідним підписом зазначеним в протоколі. Щодо пояснень до протоколу, то особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначила їх на окремому аркуші;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції від 02.11.2025 року, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на огляд до КП «Калинівська ЦРЛ» КМР у Вінницькій області;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 02.11.2025 року, у яких зазначені обставини скоєння адміністративного правопорушення;

- відеозаписом з портативного відеореєстратора працівника поліції № 475321, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме на відеозаписі зафіксовано, час на відео 11:39:45, як поліцейський спочатку запитує ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння, на що він погоджується, після чого, час на відео 11:45:00, працівник поліції повторно запитує чи погоджується ОСОБА_1 пройти огляд на що останній погоджується, надалі, час на відео 13:25:30 13:28:20, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Рапорт працівника поліції від 02.11.2025 року являється службовим документом, а тому не має доказового значення по даній справі, згідно положень ст. 251 КУпАП.

Оцінюючі надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою у логічному взаємозв`язку та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення у діях порушника.

Крім того суддя зазначає, що доводи ОСОБА_1 про незаконну та безпідставну зупинку транспортного засобу і невідповідність ознак наркотичного сп`яніння, судом відхиляється у зв`язку з наступним.

Посилання ОСОБА_1 на неправомірність зупинки транспортного засобу суд визнає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені належними доказами у встановленому законом порядку та виходять за межі предмета розгляду цієї справи. У матеріалах відсутні будь-які дані про оскарження ОСОБА_1 дій поліцейських щодо відсторонення його від керування транспортним засобом чи проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у порядку ст. 267 КУпАП. При цьому правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не має причинного зв`язку з обов`язком водія пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

У постанові Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 444/2115/17 зроблено висновок, що невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнана правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на вимогу поліцейського.

При цьому наявність ознак сп`яніння поліцейський визначає самостійно, з огляду на зовнішні прояви та поведінку особи, тобто шляхом безпосереднього спостереження. У разі виявлення таких ознак саме на особу покладається обов`язок доведення відсутності стану сп`яніння шляхом проходження відповідного медичного огляду. У подальшому вона має право оскаржити дії працівників поліції, які вважає неправомірними.

Ознаки наркотичного сп`яніння поліцейським озвучувалися ОСОБА_1 , час на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора працівника поліції 12:32:45.

Суд підкреслює, що мотиви відмови правопорушника від проходження огляду не мають правового значення, оскільки визначальним є виконання встановленого законом обов`язку щодо виконання законної вимоги поліцейського. Такий підхід узгоджується з принципом справедливого балансу між правами особи та публічними інтересами, зокрема із завданням поліції забезпечувати громадську безпеку.

Отже, сам факт нібито безпідставної зупинки не звільняє водія від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку і не надає йому права зухвало ухилятися від виконання законної вимоги поліцейських з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Що стосується доводу про порушення строку складання протоколу про адміністративне правопорушення суддя зазначає, що він являється хибним по причині того, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, яке щоб встановити потрібно протягом 2 (двох) годин пройти огляд.

З огляду на викладене, доводи ОСОБА_1 підлягають відхиленню як юридично неспроможні та очевидно безпідставні.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, тобто він відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також співробітниками поліції проведено відеозапис, під час якого зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме, відмовився, будучи особою яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити порушнику, враховуючи його особу, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували його не надані суду, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Натомість, предметом розгляду даної справи є питання про притягнення до адміністративної відповідальності особи, отже вказана справа не є справою, яка пов`язана з порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 33, 130, 221, 283 КпАП України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на розрахунковий рахунок: UA0002001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, отримувач: ГУК у Вінницькій області/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, на розрахунковий рахунок: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілими.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.А. Дурач