Номер провадження: 33/813/2071/25
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевська Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2025 рокупо адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 5 ст.126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

У С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №408941 від 01.08.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 01.08.2025, приблизно об 11.06 год., керував транспортним засобом Nissan Rogue, державний знак НОМЕР_1 , по пр.Небесної Сотні (Маршала Жукова), біля буд.3-А в м.Одесі, будучи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23.10.2024 (справа 522/15328/24). За таких обставин, особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.2.1 «Правил дорожнього руху» України, за що відповідальність передбачена за ч.5 ст.126 КУпАП.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 40800 (Сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (П`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою 14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2025 року тазакрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Вважав, що в матеріалах справи відсутні докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим склад адміністративного правопорушення передбачений ч.5 ст.126 КУпАП відсутній.

Зазначав, що ОСОБА_1 належним чином не повідомлялось про дату, час та місце судового засідання, чим порушено його право на захист .

Зазначав, що є багатодітним батьком і застосування покарання за інкримінуємим правопорушенням ускладнить його фінансове становище та може призвести до боргових зобов`язань.

Явка в судове засідання

Сторона захисту була повідомлена належним чином про час, дату та місце судового засідання, в судове засіданняне зявилась , клопотань про відкладення не подавала.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України(ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1ст. 129 Конституції України).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: повторне протягом року вчинення порушень, а саме: керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення, довідками інспектора ВАП УПП в Одеській області капітана поліції Бойка М.;

-CD-диском з відеозаписом обставин адміністративного правопорушення;

- копією постанови ЕНА №4257436 від 12.03.2025.

Судом апеляційної інстанції враховано, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, у суду першої інстанції були відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №408941 від 01.08.2025року, а також ставити під сумнів відомості.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.

Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано, що працівники поліції 01.08.2025 року, близько об 11:06 год. навпроти буд.3-А по пр.Небесної Сотні (Маршала Жукова) в м.Одесі у водія автомобіля Nissan Rogue, державний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , було зупинено через порушення ПДР України, на підставі чого поліцейськими зупинено вищевказаний транспортний засіб, в ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 погодився з порушенням ПДР України, що стало підставою його зупинки та виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та те, що ОСОБА_1 позбавлений права керування строком на 5 років кервав вищевказаним автомобілем, з якими останній не погоджувався, та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в наслідок чого поліцейськими було ознайомлено ОСОБА_1 з його правами та обов`язками, від підпису та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився, від керування ОСОБА_1 було відсторонено, складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення.

Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою, а тому висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає не слушними, з огляду на наявний в матеріалах справи відеозапис, відповідно до якого ОСОБА_1 пояснює поліцейським, що був не уважним, помилково рухаючись в полосі для руху ліворуч, рухався прямо, що стало підставою для його зупинки, факт керування на відеозапису не заперечував, дії працівників поліції у встановленому законом порядку не оскаржував, а тому такі доводи підлягають залишенню без задоволення.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим склад адміністративного правопорушення передбачений ч.5 ст.126 КУпАП відсутній, апеляційний суд вважає належним чином не обґрунтованими, адже як вбачається з матеріалів справи на аркуші 4 міститься копія Постанови серії ЕНА№ 4257436 від 12.03.2025 року , про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП протягом року, доказів оскарження ні суду першої інстанції ні під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 не долучались, а тому такі доводи слід залишити без задоволення.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції розгляд справи було проведено в без участі ОСОБА_1 , що порушує його конвенційні права, апеляційний суд вважає необгрунтованими, так як ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи буде відбуватись в Київському районному суді м. Одеси, про що поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 надати його контакті дані у вигляді номеру телефону та адреси мешкання, крім того, останній будучи обізнаним про розгляд справи не з`явився до суду, не цікавився розглядом справи, не заявляв заперечень на протокол про адміністративне правопорушення, а тому суд першої інстанції дотримуючись розумних строків розглянув справу без участі ОСОБА_1 .

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 є багатодітним батьком і застосування покарання за інкримінуємим правопорушенням ускладнить його фінансове становище та може призвести до боргових зобов`язань, апеляційний суд зазначає, що доказів останнім в обґрунтування таких доводів не долучено, крім того, з матеріалів справи вбачається, що останній будучи позбавленим права керувати транспортними засобами порушив встановлену забору судом.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що поза розумним сумнівом доведено , що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу, який був позбавлений права керування транспортними засобами, притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом як особа, яка позбавлена права керування і протягом року після притягнення знов керував транспортним засобом і тому у його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 06.10.2025року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: В.В. Кострицький