Справа№938/2017/25
Провадження № 3/938/1407/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б.,з участю представника особи, яка притягається до адміністртаивне правопорушення, адвоката Піскарьова А.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов відвідділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, згідно даних протоколу не працює, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КпАПУкраїни,

в с т а н о в и в:

з протоколу про адміністративне правопорушення серія ЗхРУ №347351 від 28.10.2025, вбачається, що 28.10.2025 о 11 год 00 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 413 п/з на відстані 15 км від лінії державного кордону на території Верховинської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в межах контрольованого-прикордонного району, був виявлений гр. України ОСОБА_1 за спробу незаконного перетину державного кордону,поза встановленим пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст.ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що мав намір перетнути кордон України з Румунією з метою покращення життя. Претензій до ДПС України не має.

З матеріалів справи вбачається, що матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП надійшли до суду 18.11.2025, та відповідно до положень ч.2 ст.277 КУпАП, були призначені до розгляду цього ж дня.

Оскільки особа, яка притягається до відповідальності в судове засідання не з`явилась, з метою належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи, забезпечення можливості реалізації нею свого права на захист, розгляд справи було відкладено на 19.12.2025.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Піскарьов А.О. вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП заперечив. Зазначив, що у матеріалах справи відсутня схема правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування відділу прикордонної служби, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину, суду не надано. Крім того, у протоколі не зазначено, якими саме діями ОСОБА_1 вчинив незаконну спробу перетину державного кордону, та відсутні відомості, що місце, де було його затримано не є дозволеним для перебування людей. Доведеність вини базується на показаннях ОСОБА_1 , однак він свою вину не визнає, від наданих працівникам прикордонної служби показів відмовляється, як таких, що надані під примусом і просить їх не враховувати.

Також вказав, що співробітниками Відділу державної прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 незаконно утримувася на території базувавання з 28.10.2025 до 02.11.2025 року (без складення обов`язкового у таких випадках протоколу затримання), про що свідчить відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 , куди ОСОБА_1 доставили співробітники прикордонної служби 02.11.2025 року. Провадження у справі просив закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Ознаками об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною першою ст. 204-1 КУпАП, є:

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів;

- перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, визначальною ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення.

Суб`єктом правопорушення за ст. 204-1 КУпАП є фізична осудна особа, яка вчинила одне з діянь, визначених серед ознак об`єктивної сторони даного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, долучено:

- світлокопію закордонного паспорта на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

- клопотання ОСОБА_1 від 28.10.2025, в якому він свою провину за ч.1 ст.204-1 КУпАП визнав, зауважень не має.

- відеозапис розміщений на лазерному диску, долученому до матеріалів справи, на якому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначає, що мав намір незаконно перетнути державний кордон України з Румунією, цінні речі та кошти не вилучалися, претензій до Державної прикордонної служби не має.

Однак, вказані докази не можуть вважатись такими, що беззаперечно доводять вчинення ОСОБА_1 умисних дій спрямованих на спробу перетину державного кордону України, поза встановленими пунктами пропуску.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки за своєю суттю протокол є процесуальним документом, який складений уповноваженим органом щодо вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП та який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, викладені в протоколі, підлягають перевірці та оцінці за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не представлено.

Фактично, окрім протоколу, винуватість особи доводиться її письмовими поясненнями зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі про те, що він мав намір незаконно перетнути державний кордон з України до Румунії.

Однак, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Піскарьов А.О. в судовому засіданні надав суду пояснення в яких заперечив вину ОСОБА_1 , спростував надані ним пояснення в протоколі та на відеозапис, зазначив, що відеозапис на якому він говорить про те, що мав намір перетнути державний кордон України та письмові пояснення в протоколі, зроблено під примусом.

За наведених обставин, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , письмові пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовані на відеозаписі про визнання своєї вини, суд не бере до уваги, оскільки визнання вини особою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення саме по собі не може бути єдиним доказам по справі за відсутності інших доказів.

При цьому, суд зазначає, що саме по собі зізнання особи у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути визнано достньою підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності, а відповідно до положень ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Крім цього, суд враховує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №347351 від 28.10.2025, ОСОБА_1 було затримано прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на відстані 15 км від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області, що за відсутності визнання вини особи, а також інших доказів на підтвердження наявності умислу в діях особи на вчинення незаконного перетину державного кордону України, не дає підстав суду для висновку про те, що особою, яка притягується до адміністративної відповідальності було вчинене діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Згідно з ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Таким чином, посадовою особою, яка складала відповідні матеріали та збирала докази по справі, не надані відомості про наявність умислу особи, без фіксації та належного процесуального оформлення фактів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 , спроби незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що матеріали справи не містять об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 , вчинив спробу незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом» доводили, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 204-1, 247 п.1, 283, 284 КпАП України, суд,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі за ч.1 ст.204-1 КпАП України відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Андрій БУЧИНСЬКИЙ