П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М.., розглянувши у відкритому судовому зсіданні в залі суду у м.Ужгороді , матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП в Закарпатській області відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

14.11.2025 о 8 год. 20 хв траса М06801км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ТАТА д. н. з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а ПДР, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Громадянин України ОСОБА_1 не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки на адресу, вказану у матеріалах справи, а також шляхом публікації оголошення про виклик на сайті суду. Жодних заяв чи клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Суддя враховує, що рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 512529 від 14.11.2025р. також вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 53.

За наведених вище обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність в діях громадянина України ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП - повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується: протоколом серії ЕПР1 №512529 від 14.11.2025р., копією постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6147796 від 14.11.2025р., протоколом ЕПР1№512523 від 14.11.2025р. складеного відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП , довідкою витягом з інформаційного порталу Національної поліції України; довідкою старшого інспектора відділу адмінпрактики УПП у Закарпатській області ДПП Д.Пастика від 17.11.2025 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 31.03.2010.

Згідно довідки старшого інспектора відділу адмінпрактики УПП у Закарпатській області ДПП Д.Пастика від 17.11.2025 , встановлено, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП про що, 04.07.2025р складено протокол про адінправопорушення серіїт ЕПР 1 №381178 та згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду №303/5257/25 від 21.07.2025 р. накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування на 1 рік.

Із наявної в матеріалах справи довідки довідкою старшого інспектора відділу адмінпрактики УПП у Закарпатській області ДПП Д.Пастика від 17.11.2025р. , вбачається, що транспортний засіб ТАТА д. н. з. НОМЕР_1 не належить ОСОБА_1 .

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, та вважає, що ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без вилучення транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп.

Керуючись ч. 5 ст. 126, керуючись ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Крегул М.М..