ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/629/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кметика В.С. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, 05.10.2025 о 10:36 в м. Тернополі на проспекті Злуки, 6, водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9 (а) ПДР України, керував транспортним засобом Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 OIML №ARBF 0443, повірка дійсна до 04.06.2026, що підтверджується тестом №6762 від 05.10.2025. Результат становив 1,01 % проміле. З результатом огляду водій згідний.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кметик В.С. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що у тесті проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння №6762 від 05.10.2025 вказано, що його огляд проведено о 10:37, що не відповідає фактичному часу проходження водієм огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського №474462, ОСОБА_1 задовго до проведення огляду на 6 хв. запропонували продути на технічному приладі алкотест Драгер 0443 о 10:43, тест уже був роздрукований з результатом 1,01 промілле.

Окрім того, вважає, що направлення водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння також не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи та містить недостовірну інформацію (час) його складання та застосування алкотестера Драгер з огляду на те що у направленні зазначено що огляд водія в медичний заклад відбувся 05.10.2025 о 10:40, що не відповідає фактичному часу оскільки о 10:40 інспектор поліції І.Лесько лише пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на технічному приладі алкотест Драгер 0443, а о 10:43 ОСОБА_1 продув алкотекст Драгер 6810 №0443.

Звертає увагу суду на невірне зазначення інспектором поліції у направленні технічного приладу за допомогою якогоо проводився огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, зокрема: алкотест Драгер 6810 №5607, однак, до матеріалів справи долучено свідоцтво про повірку приладу алкотест Драгер 6810 №0443.

Вказує на те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень .

Наголошує на тому, що до матеріалів справи на підтвердження факту вчинення водієм адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП долучено диск, на якому зафіксовано події за 05.10.2025 під час проведення процедури огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак, даний доказ та фотознімки не є належним та допустимим доказом оскільки не завірений електронним цифровим підписом.

Підкреслює, що всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Вважає, що протокол складений з порушенням зазначених вимог, містить недостовірні та суперечливі відомості, побудований на припущеннях, а тому не може визнаватися належним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

Стверджує, що постанова суду суперечить нормам КУпАП, практиці Верховного Суду, є результатом упередженого підходу суду та порушення принципу змагальності.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши наведені у скарзі доводи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №474072 від 05.10.2025, 05.10.2025 о 10:36 в м. Тернополі на проспекті Злуки, 6, водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9 (а) ПДР України, керував транспортним засобом Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 OIML №ARBF 0443, повірка дійсна до 04.06.2026, що підтверджується тестом №6762 від 05.10.2025. Результат становив 1,01 % проміле. З результатом огляду водій згідний.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Згідно з пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції, крім вищевказаного протоколу, обґрунтував даними, які містяться у:

- результаті тестування №6762 від 05.10.2025 о 10:37, з якого вбачається, що було проведено огляд ОСОБА_1 , за допомогою приладу Alcotest 6810 ARBF 0443. Результат становив 1,01% проміле;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Огляд проведений, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Результати тестування становлять 1,01 % проміле.;

- копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Alcotest 6810 №ARBF - 0443, №П51QM070410325 чинне 04.06.2026,

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, виданого ОСОБА_1 від 05.10.2025. У результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Результати огляду 1,01 %;

- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5869204 від 05.10.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП;

- розписці, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобом Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 протягом 24 годин.

- рапорті поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП в Тернопільській області І.Лесько від 05.10.2025;

- відеозаписі із авто реєстратора транспортного засобу працівників поліції, на якому зафіксовано, що водій транспортний Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам;

- відеозаписі із нагрудних камер працівників поліції №474462, 473323, на яких зафіксовано, що працівники поліції зупинили транспортний засіб Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки водій вказаного транспортного засобу наближаючись до пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам.

Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними, допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апелянта щодо недопустимості в якості доказу роздруківки тесту №6762 від 05.10.2025 через невідповідність часу проведення огляду фактичним обставинам справи, вважаю їх безпідставними з огляду на те що розбіжність між часом, відображеним у тесті, та часом, який фіксує відеозапис, сама по собі не має істотного значення для висновків у справі, оскільки не спростовує факту проведення огляду та отриманого результату.

Доводи захисника щодо роздруківки тесту до моменту продуття водієм у прилад не підтверджуються жодним об`єктивним доказом і базується виключно на припущеннях оскільки відеозапис з нагрудної камери поліцейського фіксує послідовність дій працівників поліції та водія, підтверджує проведення огляду ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу і не містить даних, які б ставили під сумнів достовірність результату огляду.

Твердження захисника про недопустимість направлення на огляд у зв`язку з тим, що в ньому зазначено номер приладу «Alcotest Drager 6810 №5607», тоді як до матеріалів справи долучено свідоцтво про повірку приладу «Alcotest Drager 6810 №0443», також не заслуговує на увагу.

З досліджених судом доказів встановлено, що номер №5607 є ідентифікаційним номером принтера, який використовується разом із приладом для друку результатів тестування, що прямо підтверджується інформацією, відображеною у роздруківці тесту. Отже, зазначення цього номера в направленні є технічною помилкою, допущеною інспектором під час заповнення документа, і не стосується фактичного засобу вимірювання, застосованого під час огляду.

Доводи захисника про те, що відеозапис, долучений на оптичному носії, не може бути визнано належним та допустимим доказом, у зв`язку з відсутністю електронного цифрового підпису, вважаю необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) з`ясовує наявність чи відсутність правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Закон не передбачає обов`язкового засвідчення відеозаписів або фотознімків електронним цифровим підписом для їх використання як доказів.

Оптичний диск, на якому зафіксовано події за 05.10.2025 під час проведення процедури огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, походить з нагрудної камери поліцейського, що підтверджується відповідним журналом реєстрації та відображенням службової інформації на самому файлі. Захисником не наведено жодних доказів того, що відеозапис був змінений, змонтований чи іншим чином сфальсифікований. Відсутність електронного цифрового підпису не впливає на достовірність і можливість оцінки таких матеріалів судом оскільки згідно х вимогами чинного законодавства копія відеозапису є оригіналом електронного документу.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 належним чином не було відсторонено від керування транспортним засобом, спростовуються дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що працівник поліції повідомив водієві про заборону в подальшому керувати автомобілем протягом 24 годин, на що останній погодився та зазначив, що не буде кермувати до наступного дня. Даний факт підтверджується дослідженою розпискою про зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом Peugeot 307, державний номерний знак НОМЕР_1 протягом 24 годин.

Таким чином, апелянт не навів жодного доводу, який би ставив під сумнів об`єктивність чи допустимість доказів, покладених в основу рішення судді суду першої інстанції. Встановлена сукупність доказів дає достатні підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Підстав для скасування постанови не вбачається.

Отже, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кметика В.С. слід відхилити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КупАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кметика В.С. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя