ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2025 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М., розглянувши матеріали адміністративних проваджень у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 539314 від 13 грудня 2025 року, складеного інспектором ВРПП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області Пустовітом В.В., ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 12 грудня 2025 року о 23 годині 25 хвилині він на польовій дорозі між селами Кам`янка та ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за здійснення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Рашков М.З. надали пояснення, в яких провину у скоєнні вказаного правопорушення не визнали, вважають, що протокол складено із суттєвими порушеннями, провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не доведена.

Дослідивши матеріали справи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є діяння, яке полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, що може вчинятися шляхом дії/бездіяльності у формах: 1) вчинення дій, які заборонені правилами; 2) невиконання дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення у даному випадку є отримана поліцейським в установленому порядку відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за текстом Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі за текстом Порядок).

Вимогами ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вимогами п.п. 8, 12 Інструкції також передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі не проходження огляду за допомогою технічних засобів або відмови в його проходженні, або незгоди з його результатами, водію має бути запропоновано пройти такий огляд в закладах охорони здоров`я. Лише після відмови від проходження огляду у закладах охорони здоров`я можна констатувати наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, а саме відмови в проходженні огляду на стан сп`яніння.

Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку, пункт 6 розділу ІХ Інструкції).

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції зобов`язаний запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Одеського апеляційного суду, викладених у постановах по справам № 946/4461/22 від 19.09.2022 року, № 501/1860/22 від 18.10.2022 року, № 522/19976/22 від 07.11.2022 року, № 947/4247/22 від 16.01.2023 року, № 947/22946/22 від 07.03.2023 року.

Однак, з даних відеозаписів, здійснених за допомогою технічних засобів, закріплених на форменому одязі поліцейських, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а також з пояснень самого притягуваного ОСОБА_1 випливає, що останній дійсно відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу на місці його зупинки, але, в той же час, після пропозиції проведення огляду на стан сп`яніння працівники поліції відразу почали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, не з`ясувавши чи згоден він із результатом огляду чи ні, та, більше того, навіть не роз`яснили порядок подальшого проходження у медичному закладі огляду на стан сп`яніння та не запропонували, відповідно до Порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, як це передбачено законом, а сам ОСОБА_1 висловлював таке бажання. Крім того, ОСОБА_1 з самим порядком проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не був ознайомлений поліцейським. Також, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, про ще неодноразово заявляв працівнику поліції. Факт бажання проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Тому, співробітники поліції, діючи в порушення вимог ст. 266 КУпАП та Порядку, замість з`ясувати чи погоджується притягуваний з результатом огляду, проведеного на місці поліцейським із застосуванням технічних засобів, та у разі не погодження з ним провести огляд у закладі охорони здоров`я, як того вимагають чинні нормативно-правові акти, відразу ж склали протокол про адміністративне правопорушення відносно притягуваного

ОСОБА_1 , і вже після цього з`ясували чи погоджується він з результатами його огляду, через що огляд у закладі охорони здоров`я так і не був проведений, що і є порушенням вимог зазначеного Порядку.

Про те, що притягуваний ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, також свідчать дані акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які притягуваний не підписав. Більш того, в цьому акті відсутні дата та час його складання. Про це також свідчать дані долученого до протоколу відеозапису, з якого чітко вбачається алгоритм дії поліцейських, який не узгоджується з Порядком, зокрема, з його п. 5, оскільки поліцейські, не отримавши згоду притягуваного з результатами огляду на стан сп`яніння поліцейським, порушили процедуру його притягнення до відповідальності, склавши відносно нього відповідний протокол про адміністративне правопорушення, хоча за умовами вказаного п. 5 для цього необхідним є не тільки підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду поліцейським, а й згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду.

Долучене до протоколу про адміністративне правопорушення направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не може підтверджувати факт згоди притягуваного з результатами огляду поліцейським, а також не може свідчити про те, що поліцейськими було запропоновано притягуваному пройти огляд в медичному закладі, оскільки як вбачається з відеозапису таке направлення навіть не вручено та не оголошено ОСОБА_1 , а лише формально нерозбірливо швидко складено вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим є нікчемним, адже не могло потягнути за собою жодних правових наслідків, у тому числі й огляд в медичному закладі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення вже був складений.

Тому порушення працівниками поліції імперативних вимог ст. 266 КУпАП та Порядку щодо отримання згоди водія транспортного засобу з результатами огляду на стан сп`яніння поліцейським, а також щодо забезпечення проведення огляду притягуваного на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у випадку його незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП має наслідком як недійсність самого огляду, так і недійсність самої процедури його проведення, у зв`язку з чим судом не можуть бути прийняті до уваги надані поліцейськими докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , а саме протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який, крім того, фактично був формально складений вже після того, як відносно ОСОБА_1 був складений сам протокол про адміністративне правопорушення, що чітко вбачається з відеозапису.

Крім того, долучений відеозапис з нагрудних камер поліцейських не містить відомостей про керування громадянином ОСОБА_1 транспортним засобом та момент його зупинки, що не дозволяє зробити висновок про те, що останній взагалі керував транспортним засобом 12 грудня 2025 року о 23 годині 25 хвилині, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, такий огляд слід визнати недійсним, відповідно до п. 5 ст. 266 КУпАП.

Більш того, наявність вищезазначених суперечностей в часі дає вагомі підстави вважати недостовірними всі відомості, внесені до протоколу серії ЕПР1 № 539314 від 13 грудня 2025 року.

Підсумовуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що висновки працівників поліції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Для встановлення «обґрунтованості висунутого обвинувачення» у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Безумовні докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення відсутні, а наявні докази не становлять собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, а також наявність інших допущених порушень з боку працівників поліції як окремо, так й в їх сукупності, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_1 від 12 листопада 2013 року на ім`я ОСОБА_1 повернути власнику - ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду В.М.Швець