Провадження № 3/463/2223/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника - адвоката Вишневського М.С., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від заступника начальника Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 990576 від 22.11.2025 року, ОСОБА_1 22.11.2025 року близько 17 год. 00 хв. знаходячись за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме словесно її ображав та кричав, вчинивши моральний та психологічний тиск.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Адвокат Вишневський М.С. 17.12.2025 року подав суду клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , в якому зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення останнім даного правопорушення, а тому, просить суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснив, що психологічного насильства відносно своєї матері не вчиняв. Вказав, що конфлікт спровокувала саме матір через спільні умови проживання, з його сторони словесних образ та криків не було.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Вишневський М.С. в судовому засіданні підтримав раніше подане клопотання та просив закрити провадження у справі.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що обставини викладені у протоколі в повній мірі відповідають дійсності. Зазначила, що між нею та її сином дійсно часто трапляються конфлікти на побутовому ґрунті. ОСОБА_1 часто вживає алкогольні напої, здійснює галас, ображає її та висловлюється в її сторону нецензурною лайко, тобто створює їй дискомфорт у проживанні. Моментами вона хвилюється за своє життя, оскільки поведінка сина в стані алкогольного сп`яніння є неадекватною.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, його представника, потерпілої дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 990576 від 22.11.2025 року; заяву ОСОБА_2 від 20.11.2025 року, письмові пояснення, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; терміновий заборонний припис серії АА № 612210 від 20.11.2025 року постанову Личаківського районного суду м.Львова від 21.01.2025 року, відеоматеріали з місця події, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За змістом ч.3 ст.173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення дій пов`язаних з домашнім насильством, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

А тому, суд звертає увагу на те, що не кожний конфлікт у сім`ї сам по собі є насильством, за який з точки зору ст.173-2 КУпАП має настати адміністративна відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 22.11.2025 року такої форми домашнього насильства, яке могло спричинити чи спричинило шкоду фізичному чи психічному здоров`ю ОСОБА_2 з настанням яких передбачена адміністративна відповідальність за ст.173-2 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях ОСОБА_2 також не зазначено про такі наслідки чи можливість їх настання.

В матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які могли б підтвердити чи спростувати пояснення осіб, зацікавлених у справі, про обставини, що мали місце 22.11.2025 року. Оскільки, наявні у матеріалах справи письмові пояснення надані членами родини кривдника і потерпілої між якими також наявна неприязність.

При цього, з дослідженого в судовому засіданні відеоматеріалу не вбачається в діях ОСОБА_1 висловлювань в сторону потерпілої погроз, образ чи нецензурної лайки, спостерігається лише конфлікт у колі родини, де нецензурна лайка, образи та крики звучать тільки від потерплої ОСОБА_2 , що спростовує обставини викладені у протоколі.

Окрім цього, суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності складання протоколу про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства покладено на сторону обвинувачення(суб`єкта владних повноважень). Свідчення тільки працівника поліції у цій справі не може вважатись об`єктивним доказом, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за дотриманням чинного законодавства. Звернення до різних органів державної влади, зокрема, до правоохоронних, свідчить про наявність конфлікту між сторонами, і самі по собі не підтверджують факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 .

Працівником поліції у своїй діяльності порушені принципи, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки при складанні протоколу застосовано спрощений підхід, а саме: фабула правопорушення сформована не повно та лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь яких інших фактів які б підтверджували наявність або відсутність певних обставин (показання свідків незацікавлених у справі, відеофіксація тощо).

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з цим, суд враховує також практику ЄСПЛ. Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 обставини щодо порушення суспільних відносин у сфері захисту прав громадян, а саме вчинення насильства у сім`ї, об`єктивно не підтверджуються та ставлять під сумнів факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, враховуючи ч.3 ст.62 Конституції України, в якій зазначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ч.3 ст.173-2, ст.ст.247, 268, 279, 280, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Грицко Р.Р.