Провадження № 33/4808/734/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Камінського І.П. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за таких обставин: 12 серпня 2025 року о 15 год. 43 хв. в м. Івано-Франківськ, по вул. Січових Стрільців, 13, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 як на місці зупинки так і в медичному закладі відмовилася, що підтверджується довідкою №26 від 12 серпня 2025 року, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в її діях.

Зазначає, що того дня алкогольних напоїв не вживала, через погане самопочуття вживала ліки.

Вказує, що у медичному закладі їй було запропоновано здати лише сечу, що є для неї неприпустимим і принижує честь і гідність, а інших альтернативних варіантів пройти огляд їй не було запропоновано.

Наголошує, що довідка №260 від 18 серпня 2025 року не є такою, що відповідає законодавству, оскільки відповідно до закону в медичному закладі можливе складання лише відповідного висновку та акту.

Звертає увагу, що їй під час складання адміністративних матеріалів стало погано в результаті чого вона зверталась до медичного закладу, що підтверджується копією до госпітального клінічного протоколу, також під час огляду лікарем КНП «Лисецька лікарня» у межах двох годин було проведено огляд, де у неї не виявлено стану сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисник Камінський І.П. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Клопотань не заявлено. Просили задовольнити апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2025 року серії ЕПР1 №420915 (а.с. 1) 12 серпня 2025 року о 15 год. 43 хв. в м. Івано-Франківськ, по вул. Січових Стрільців, 13, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 як на місці зупинки так і в медичному закладі відмовилася, що підтверджується довідкою №26 від 12 серпня 2025 року. Тим самим ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським 1 взводу ТОР роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області сержантом поліції Яворським С.В., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердила, що їй роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, але відмовилась від дачі пояснень.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, акт підписала.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» (а.с. 3) на такий огляд направлялась ОСОБА_1 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння, такі як: запах алкоголю з ротової порожнини, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці не пройшла огляд в медичному закладі у зв`язку з відмовою.

Згідно довідки КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» №260 від 18 серпня 2025 року (а.с. 4), виданої заступником медичного директора Жанною Удовик, вбачається що ОСОБА_1 12 серпня 2025 року відмовилась від медичного огляду лікарем ОСОБА_2 з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР».

Твердження апелянта про те, що довідка №260 від 18 серпня 2025 року не є такою, що відповідає законодавству, оскільки відповідно до закону в медичному закладі можливе складання лише відповідного висновку та акту не є слушним, оскільки відповідно до ч. 14, 15 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лише за результатами проведеного огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі цього акта видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так як ОСОБА_1 відмовилась від огляду, працівники медичного закладу не мали підстав для складання акту чи висновку. Довідка №260 від 18 серпня 2025 року фіксує лише факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, який проводився 12 серпня 2025 року.

На відеозаписі, який міститься на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 10), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано зупинку водія транспортного засобу марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 за порушення ПДР України. Після зупинки працівник поліції перевірив документи у водія ОСОБА_1 в ході розмови працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи вживала вона спиртні напої, остання відповіла що ні. Далі працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, на таку пропозицію ОСОБА_1 погодилась, але після приїзду екіпажу патрульної поліції, який мав вимірювальний прилад, ОСОБА_1 від огляду на місці відмовилась. Після відмови працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, ОСОБА_1 погодилась з таким. Після доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу, остання відмовилась від проходження огляду, у зв`язку з цим працівник поліції роз`яснили їй наслідки відмови, але ОСОБА_1 повторно, у присутності лікаря, відмовилась від огляду. Після доставлення ОСОБА_1 до місця зупинення транспортного засобу працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив про складання протоколу про адміністративне правопорушення. Після складання процесуальних документів працівники поліції роз`яснити зміст складених документів ОСОБА_1 , яка підписала документи, відмовилась від дачі пояснень та отримала копію складених документів. Будь яких поважних причин відмови здачі біоматеріалу ОСОБА_1 лікарю не заявляла.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що того дня алкогольних напоїв не вживала, бо через погане самопочуття вживала ліки, не є слушним, оскільки поліцейський фактично виявляє ознаки стану сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Проте наявність ознак сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані сп`яніння, такий висновок може бути складений лише за результати проведеного огляду у відповідності до закону, від якого ОСОБА_1 відмовилась.

Та обставина, що ОСОБА_1 з власної ініціативи самостійно зверталась до медичного закладу де лікарем КНП «Лисецька лікарня» у межах двох годин було проведено огляд, де у неї не виявлено стану сп`яніння, що підтверджується результатом токсикологічного дослідження № 1994 (а.с. 26) висновків суду не спростовує, оскільки особа обвинувачувалась у відмові від проходження огляду на стан сп`янінні водій, у встановленому законом порядку та порушенні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а не пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України - керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Оскільки ОСОБА_1 відповідний огляд пройшла за відсутності поліцейського вказаний огляд є недопустимим.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також не є слушним твердження апелянта про те, що у медичному закладі їй було запропоновано здати лише сечу, що є для неї неприпустимим і принижує честь і гідність, а інших альтернативних варіантів пройти огляд їй не було запропоновано, оскільки спосіб огляду на стан алкогольного сп`яніння є дискреційними повноваженнями лікаря, а не бажанням особи, лікар самостійно вибирає у який спосіб та за допомогою яких засобів проводити огляд осіб на стан сп`яніння. Проведення лабораторних досліджень обов`язкове, відповідно до п. 7 Розділу ІІІ Інструкції огляду на стан сп`яніння, виключно для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і їй, як водію транспортного засобу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від такої пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відмовилась.

Оскільки ОСОБА_1 відмовилась пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 погодилась з таким. Після доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу, остання відмовилась від проходження огляду

Такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якої працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовилась від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло