1Справа № 335/8295/25 3/335/2170/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи які надійшли від Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 420756, 12.08.2025 о 13.20 в м. Запоріжжі, вул. Незалежної України, 53, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, що підтверджується висновком № 5949 від 12.08.2025. Від керування ТЗ відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР України, про повторність попереджено, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Як і його адвокат пояснив суду, що не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місті та у лікаря-нарколога, проходив медичний огляд у лікаря-нарколога, під час медичного огляду наголошував, що не може пройти здати зразки сечі внаслідок наявних захворювань та навпаки пропонував взяти в нього для дослідження зразки крові або слину, однак лікар-нарколог відмовився це роботи.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_1 відсутня відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відповідно і склад адміністративного правопорушення, просили справу за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника Козлова О.Ю., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності, переглянувши відеозаписи, здійснені з відеокамер працівників патрульної поліції, приходить до висновку про доцільність закриття провадження у даній справі.

Відповідно до ст. 251 КУПАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю лише прямого умислу.

У п. 2.5 ПДР України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції зібрано та надано суду наступні докази, досліджені під час розгляду справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 420756 від 12.08.2025;

- направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видане о 13-23 год. 12.08.2025;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.08.2025 за № 5949, який було складено лікарем ОСОБА_2 о 14-22 год., відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 12.08.2025, відповідно до яких він повідомляє, що після доставлення його до медичного закладу він не може здати кров за наявністю хронічного захворювання та прохає у нього взяти на аналіз кров, повідомляє про наявність всіх медичних документів на підтвердження зазначеного (хвороб) та можливістю їх надання за вимогою;

- рапорт поліцейського;

- довідка УПП в Запорізькій області про відсутність у ОСОБА_1 повторності порушень за ст. 130 КУпАП та наявність у нього посвідчення водія;

- архів порушень;

- відеозапис з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора з автомобіля досліджених в судовому засіданні.

Судом досліджено всі матеріали справи та встановлено наступне.

Як вбачається з оглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського, доказів про правомірність зупинки, а саме порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 запис не містить, при цьому поліцейській взагалі не повідомляє причину зупинки.

Працівниками поліції при складанні протоколу та інших матеріалів не зазначено за які саме порушення ПДР був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Отже, зупинивши безпідставно автомобіль ОСОБА_1 , не задокументувавши факт порушення ПДР, яке слугувало підставою для зупинки, працівники поліції не мали права вимагати у водія документи та проводити будь-які заходи по встановленню, чи перебуває водій в стані сп`яніння. Зазначена обставина підтверджена відеозаписом.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа № 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Крім цього, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.

Втім, з дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського наявність таких ознак не підтверджується. Із відеозапису не вбачається жодної ознаки стану наркотичного сп`яніння, навпаки ОСОБА_1 вів себе ввічливо і виконував всі вимоги поліцейського, а саме надав документи, вийшов з автомобіля, відповідав на питання поліцейського по суті, поводив себе відповідно до обстановки, не мав порушення координації рухів, сповільненості або навпаки підвищеної жвавості чи рухливості, або тремтіння пальців рук. Мова була чітка, заперечував проти того що він перебуває у наркотичному сп`янінні, та погодився проїхати на огляд до медичного закладу.

Рапорт поліцейського в якому зазначено про наявність вираженого у ОСОБА_1 тремтіння пальців рук, розширених зіниць очей, що не реагують на світло, поведінки, що не відповідає обстановці не може бути безумовним доказом зазначених обставин.

Суд зважає на те, що ознаки сп`яніння мають бути реальними, а не уявними.

У своїй сукупності, досліджені судом докази, свідчать про недоведеність наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння на момент його зупинки.

Суд звертає увагу на те, що лише припущення поліцейських відносно ознак

наркотичного сп`яніння, які начебто вбачаються у водія ОСОБА_1 нічим не підтверджені, як підстави для його зупинки.

Отже, надані суду докази є недостатніми для констатації факту обґрунтованості вимог поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння. Дії поліцейських, що передували вимозі до водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, свідчать про порушенням вимог щодо порядку проведення такого огляду, визначеного ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 , заперечуючи проти пред`явленої інспектором підозри щодо перебування з ознаками наркотичного сп`яніння, погодився на проходження відповідного огляду у лікаря-нарколога. В приміщенні наркологічного диспансеру ОСОБА_1 пояснив про об`єктивні причини неможливості надання ним біологічного матеріалу у вигляді сечі під час огляду у медичному закладі, внаслідок наявної хвороби, просив відібрати у нього зразки іншого біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження, зокрема кров. Його оглядає лікар-нарколог. При цьому ОСОБА_1 робить серію присідань з витягнутими руками. Він виконує усі вказівки лікаря. Міряє тиск. Лікар перевіряє реакцію зіниць його очей на світло. ОСОБА_1 наполегливо заявляє про бажання здати на аналіз кров.

Разом з тим, відповідно до пунктів 4, 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), метою відповідного огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

При цьому, слід приділяти ретельну увагу формулюванню п. 12 в частині «якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ».

Отже, суд вважає, що неможливість здавання сечі має бути реальною, зумовленою медичними показниками, а неможливість здати сечу у закладі охорони здоров`я має бути підтверджена відповідними доказами, оскільки така неможливість не виникає раптово, а їй передують відповідні обставини.

Фактично з протоколу про адміністративне правопорушення та долучених доказів ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки відмовився у закладі охорони здоров`я від повного медичного огляду, чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Однак, відеозапис не містить відмови ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я від проходження медичного огляду, а навпаки водій ОСОБА_1 повідомляє лікаря про наявність фізіологічних особливостей організму, які перешкоджають йому у той час здати біологічний матеріал сечу, а саме хронічних захворювань які викликають затримку сечі. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував про бажання та можливість здати на аналіз кров чи інші зразки.

Жодних навмисних дій щодо ухилення ОСОБА_1 від медогляду не вбачається, в зв`язку повідомлених ОСОБА_1 природною неможливістю здати сечу, та повідомлених ним наявних хвороб, лікаря-нарколог не пропонував ОСОБА_1 відібрати в нього інше біологічне середовище, зокрема, слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров, для проведення дослідження, окрім пропозиції здати сечу, враховуючи те, що в обстежуваної особи неможливо було взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі, як це передбачено зазначеними вище вимогами Інструкції.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 надав медичні документи, які вказують на наявність в нього хронічних захворювань, такі як простатит (хронічний), нейрогенна дисфункція сечового міхура, порушення функцій тазових органів (ФТО): по типу затримки сечі, які заважали йому здати біологічний матеріал сечу, та які у сукупності на думку суду підтверджують його пояснення. Зокрема суду було надано: направлення для консультації уролога та невролога від 29.05.2025, направлення на мазок від 09.06.2025, направлення на УЗД сечовивідних шляхів від 14.08.2025, протокол УЗД від 22.08.2025, консультативний висновок спеціаліста (лікаря-невролога) від 26.08.2025, консультативний висновок спеціаліста від 27.08.2025, виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 28.08.2025, консультаційних висновок спеціаліста (лікаря-невропатолога) від 21.10.2025, виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 05.12.2025.

Вказана медична документація вказує на те, що ОСОБА_1 не мав на меті ухилятися від здачі сечі з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а через вади зі здоров`ям просто не зміг протягом двох годин здати зразки біологічного середовища у вигляді сечі.

Таким чином, надані суду документи, в тому числі і відеозапис події не містять відомостей, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, або як це передбачено Інструкцією йому було запропоновано відібрати інші зразки біологічного середовища, у тому числі слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров, у зв`язку з тим, що в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі через особливості стану здоров`я та наявності захворювань сечовивідної системи (хронічна затримка сечі).

Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи норму ст. 62 Конституції України, щодо того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь , доказів вини ОСОБА_1 суду надано не було, а висновок лікаря-нарколога № 5949 від 12.08.2025 про те, що той відмовився від проходження медичного огляду та обстеження не відповідає дійсності.

З наданих доказів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 за направленням поліцейського беззаперечно погодився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, проїхав до належного медичного закладу із поліцейським, але там не зміг з фізіологічних причин здати сечу на аналіз, хоча намагався це зробити, докази, що він відмовився від надання інших зразків біологічного середовища відсутні, навпаки він наполягав на відібрання інших зразків. Зазначені обставини із врахуванням раніше наведених положень Інструкції та аналізу доказів не можуть розцінюватися як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що вказує про відсутність в діях ОСОБА_1 обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху за обставин, які викладені у протоколі, а тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, у зв`язку з чим, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, 251, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Макаров