Справа № 484/5971/25
Провадження № 33/812/560/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Богуславською О.М.,

без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вишневського Андрія Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Вишневського А.А. на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Протокол про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2025 року серії ЕПР1 № 455941 складений про те, що цього дня о 19 год 32 хв, рухаючись по вул. Соколецькій в м. Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ - 21099» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Проведеним на місці зупинки транспортного засобу оглядом за допомогою алкотестеру Драгер встановлено стан алкогольного сп`яніння, результат склав 1,30 проміле. З результатом тестування водій погодився. ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.2.9А ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність частиною1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Представник ОСОБА_2 адвокат Вишневський А.А. подав апеляційну скаргу на постанову суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівники поліції не мали підстав для зупинки транспортного засобу, тому усі їхні подальші дії не можуть мати жодних правових наслідків за принципом «плодів отруєного дерева». Зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , працівники поліції звинуватили його у тому, що, зупиняючи транспортний засіб, він не подав сигналу правого покажчику повороту. Однак дії водія були помилково оцінені працівниками поліції, оскільки він не мВ наміру зупиняти транспортний засіб, а вчиняв маневр з об`їзду перешкоди - ями, яку раптово побачив на дорозі.

Визнання водієм вини у вчиненні адміністративного правопорушення не є достатньою правовою підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вина водія повинна бути підтверджені також іншими належними та допустимими доказами.

Долучений до протоколу відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є належним та допустимим доказом, оскільки вимоги щодо фіксації подій були порушені, зокрема відеозапис має надзвичайно неналежний звукозапис, який взагалі унеможливлює правовий аналіз дій патрульних.

Крім того ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, чим порушено право на захист.

Також працівниками поліції не було враховано, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником управління Військової служби правопорядку ЗСУ.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ні ОСОБА_1 ні його захисник адвокат Вишневський А.А. не з`явились. Захисник Вишневський А.А., будучи завчасно повідомленим про час, дату та місце слухання справи, у день судового засідання подав до суду заяву про відкладення судового розгляду. У заяві посилався на те, що він приймає участь у слуханні інших справ Вознесенського міськрайонного суд Миколаївської області, призначених на 11.15 год та 11.30 год цього ж дня, та їх призначення було з ним завчасно погоджене. При цьому жодних доказів своєї участі у цих справах адвокат не надав. Від запропонованого апеляційним судом слухання справи на другу половину дня 17 грудня 2025 року, адвокат у телефонному режимі відмовився.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, на підставі наявних у справі доказів. Тим більше, що адвокатом не зазначено нових обставин, які можуть бути досліджені в суді тільки за його особистої участі.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою статті 130 КУпАП.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами

особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 455941 від 16 вересня 2025 року вбачається, що цього дня о 19 год 32 хв, рухаючись по вул. Соколецькій в м. Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ - 21099» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Проведеним на місці зупинки транспортного засобу оглядом за допомогою алкотестеру Драгер встановлено стан алкогольного сп`яніння, результат склав 1,30 проміле. З результатом тестування водій погодився. ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.2.9А ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність частиною1 статті 130 КУпАП.

Огляд водія на стан сп`яніння проведений з його згоди із застосуванням алкотестеру Драгер.

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що, як на підставу для зупинки транспортного засобу працівники поліції послались на порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху не увімкнення покажчику повороту при зупинці транспортного засобу. Проти вчинення цього порушення водій не заперечував.

Також на відеозапис водій ОСОБА_1 повідомив, що вранці вживав алкоголь, та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер. Результат тестування склав 1,30 проміле. З результатом тестування водій погодився, від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився.

На запитання працівника поліції відповів, що керував автомобілем він.

Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення та роз`яснив йому права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КупАП.

З наданих доказів вбачається, що водій ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд доходить висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, оскільки є голослівними та спростовуються наявними у справі доказами.

Посилання апелянта на безпідставну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є неспроможним, оскільки працівники поліції повідомили водія про допущене ним порушення правил дорожнього руху не увімкнений покажчик повороту при зупинці транспортного засобу, яке водій при спілкуванні з працівниками поліції визнав.

Твердження апелянта про те, що водій не мав наміру зупинятись, а лише намагався об`їхати перешкоду - яму, суд оцінює як таку, що викладена з метою спотворення обставин події та намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене посилання апелянта на неналежність та недопустимість зібраних у справі доказів, з урахуванням принципу «плодів отруєного дерева» є безпідставними.

Також безпідставними є доводи апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_3 його прав та не надали можливості скористатися правовою допомогою, оскільки з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко роз`яснені його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. При цьому, ОСОБА_4 тривалий час намагався забезпечити собі належний захист, спілкуючись телефоном з визначеним ним самим колом осіб.

Посилання апелянта на порушення працівниками поліції правил огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останній є військовослужбовцем та щодо нього встановлені спеціальні норми проведення такого огляду, є помилковим трактуванням адвокатом норм діючого законодавства.

Так, відповідно до частин 1-3 статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто проведення огляду військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння у порядку статті 266-1 КУпАП (посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України) передбачений лише у випадку якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення), а також виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП вбачається, що останній на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції керував не військовим автомобілем та не виконував у цей час службового завдання, його огляд на стан сп`яніння правомірно проведений поліцейським за правилами ст. 266 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що обставини, встановлені на підставі наявних у справі доказів, забезпечують такий рівень доказування вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту порушення ним вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Невідповідність дій працівників поліції нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду для виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та певних статей КУпАП, на які посилається апелянт, не можуть бути предметом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно водія ОСОБА_1 , оскільки такі дії працівників поліції у судовому порядку не оскаржувалися.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

При цьому апеляційний суд також звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Вишневського Андрія Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук