Провадження № 3/761/5211/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

04 червня 2025 року о 15 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, вул. Паково-Сирецька, 1, неповнолітня ОСОБА_1 , здійснила крадіжку товару з магазину «Фора» на загальну суму 605, 10 грн. без ПДВ. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила дрібне викрадення чужого майна, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та законний представник, ОСОБА_2 , не з`явились. Разом з тим, від останньої надійшла заява про розгляд справи відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , у їх відсутність, при цьому зазначила, що свою вину ОСОБА_1 визнає.

Суддя, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшла таких висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст. 280 КУпАП закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року становить 3028 грн.

Так, ч.1 ст. 51 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

У свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: даними протоколу серії ВАД №631265 від 04.06.2025, складеним стосовно ОСОБА_1 , рапортом УПП в м. Києві від 04.06.2025; даними заяви про те, що ОСОБА_1 , скоїла крадіжку в магазині «Фора» за адресою: м.Київ, вул. Парково-Сирецька, 1 від 04.06.2025; довідкою про вартість викраденого товару від 04.06.2025 р; письмовими пояснення самої ОСОБА_1 від 04.06.2025.

Таким чином, встановлені судом обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 є винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, а тому, вона підлягає адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення.

До обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд відносить щире каяття, обставин, які обтяжують відповідальність, не встановлено.

Вирішуючи питання про можливість накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є неповнолітньою, а тому до неї не застосовуються адміністративні стягнення, передбачені ст. 24 КУпАП, натомість щодо неї можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 заходів впливу у виді попередження.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи той факт, що попередження відповідно до норм ст. 24-1 КУпАП не відноситься до видів адміністративних стягнень та являється заходом впливу, що застосовується до неповнолітніх, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору із ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 24-1, 178, 218, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та застосувати до неї заходи впливу у виді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк