Справа № 182/7479/25
Провадження № 3/0182/2938/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2025 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Клименко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Обставини, встановлені під час розгляду справи

ОСОБА_1 25.10.2025 о 16:30 год., знаходячись за місцем спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру у відношенні своєї дружини ОСОБА_2 , 1988 р.н., а саме принижував честь і гідність потерпілої, штовхнув її, внаслідок чого завдав шкоду фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року (постанова суду від 24.12.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставити підпис про ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення та у повідомленні про запрошення до суду на 11:00 год. 21.11.2025, відмовився, про що зроблено відповідні записи.

До суду 21.11.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Особа, яка відмовилася одержати повідомлення про явку до суду, вважається повідомленою.

Таким чином особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, жодних клопотань чи заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування судового розгляду і уникнення відповідальності.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа не з`явилась до суду, тобто добросовісно не виконує процесуальні обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та обізнана про розгляд справи у суді, вважаю можливим розгляд справи у її відсутність за наявними матеріалами, які є достатніми для прийняття рішення.

Згідно письмових пояснень, ОСОБА_1 , факт сварки з дружиною не заперечує.

Оцінка доказів та висновки судді

Відповідно до п.п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи /п.п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»/.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру /п.п. 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»/.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП доведена наявними матеріалами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 450280 від 11.11.2025, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_1 ;

- електронним рапортом про подію, згідно якого до ІНФОРМАЦІЯ_2 , надійшло повідомлення про те, що 25.10.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік заявниці вчиняє домашнє насильство;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 11.11.2025 від ОСОБА_2 в якій вона вказує, що 25.10.2025 її чоловік ОСОБА_1 вчинив стосовно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких 25.10.2025 її чоловік ОСОБА_1 влаштував сварку, в ході якої нецензурно висловлювався на її адресу принижуючи її честь та гідність, штовхав її;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він факт сварки з дружиною не заперечує;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 11.11.2025, у якій правоохоронцем визначено низький рівень небезпеки;

- копією постанови Нікопольського міськрайонного суду від 24.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Дії правопорушника ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

При накладенні стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, вважаю, що стягнення повинно бути обране у вигляді штрафу оскільки накладене адміністративне стягнення в даному випадку буде достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно з положенням ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, 221, 283, 284, ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 (одна тис. двадцять) грн. на користь держави.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: І. В. Клименко