Справа №: 343/1577/24
Провадження №: 3/343/28/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі судді Монташевич С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2024 року у Долинський районний суд Івано-Франківської області поступили матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1

10 жовтня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Воробець Р.М. подав клопотання, в якому просив зупинити провадження у справі, оскільки його підзахисний перебуває у складі Збройних Сил України, на підтвердження чого надав довідки та повідомлення з військової частини.

З довідок із військової частини НОМЕР_1 № 3-29/4780 від 07.08.2024, № 1702 від 11.03.2024, які долучені до адмінматеріалів стороною захисту, а також повідомлення з ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3186 від 09.10.2023, суд установив, що ОСОБА_1 з 25.01.2023 призваний на військову службу та проходить її у військовій частині НОМЕР_1 з 26.01.2023 по теперіній час.

За вказаної обставини суд, згідно з постановою від 18.10.2024, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП зупинив до звільнення останнього з військової служби.

З метою перевірки чи продовжує особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, проходити військову службу та чи може брати участь у судових засіданнях суд неодноразово вживав заходів щодо з`ясування факту проходження ОСОБА_1 військової служби шляхом направлення відповідних запитів (а.с. 36, 39, 40).

Згідно з отриманими повідомленнями № 3186 від 09.10.2023, № 153 від 13.01.2025, № 4150 від 22.09.2025 (а.с. 35, 37, 42), ОСОБА_1 проходить військову службу з 24.01.2023 по теперішній час у військовій частині НОМЕР_1 .

22 грудня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Воробець Р.М. подав клопотання про відновлення провадження, в якому серед іншого вказав, що його підзахисний на даний час продовжує перебувати на військовій службі, на підтвердження чого надав довідку № 3-48/9675 від 06.10.2025, однак, із урахуванням чого, що на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, просить відновити провадження та вирішити питання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, про що також клопоче у заяві від 20.12.2025 і ОСОБА_1 .

Згідно з постановою від 22.12.2025, суд провадження у справі відновив для вирішення клопотання захисника.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його захисник - адвокат Воробець Р.М. у своєму письмовому клопотанні про закриття провадження у справі просив розгляд справи проводити та завершувати за їх відсутності.

Суд, вивчивши клопотання та адмінматеріали, дійшов такого висновку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення зокрема в рішеннях у справах "Надточій проти України", "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини" та "Лутц проти Німеччини", справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою, з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання, мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Наведене робить можливим застосування за аналогією норм закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питань, які напряму не врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", судам роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України.

Статтею 49 КК України визначені строки давності у зв`язку із закінченням яких особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Відповідно до положень ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду наголошує, що нез`явлення обвинуваченого до суду на виклик через захист держави від збройної агресії Російської Федерації не може свідчити про умисне вчинення дій, спрямованих на ухилення від суду, що виключає закінчення строків давності й зупиняє строки, визначені ч. 1 ст. 49 КК України (постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 16.05.2023 у справі № 554/10716/19).

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що якщо закінчились певні строки давності згідно ст. 49 КК України, то звільнення від відповідальності є не правом, а обов`язком суду.

Таким чином, положеннями КК України, КУпАП та усталеною судовою практикою чітко визначено, що в разі закінчення строків притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності, особу належить звільнити від такої, і це не право, а обов`язок суду.

Як слідує з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення ним 17.07.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому на момент поступлення справи до суду та її призначення до судового розгляду ОСОБА_1 вже ніс військову службу, на яку призваний по мобілізації 26.01.2023, де продовжує військову службу та виконує свій конституційний обов`язок по захисту територіальної цілісності держави по даний час.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Визначення у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

На момент розгляду даної справи в суді закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення, відтак провадження в справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, про що і звернулися з клопотанням до суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисник. При цьому п. 7 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Дана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013, де в п. 137 вказано, що строки давності слугують кільком важливим цілям: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Розглянути дану справу у встановлені законом строки (один рік з дня вчинення) у суду не було можливості, у зв`язку з тим, що справа поступила на розгляд Долинського районного суду Івано-Франківської області 18.07.2024, однак ще з 26.01.2023 ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації, у зв`язку з чим 18.10.2024 провадження у справі було зупинено, і відновлено таке тільки за клопотанням його захисника 22.12.2025.

Зі змісту п. 7 ст. 247 КУпАП слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що в даному випадку датою уміненого у провину правопорушення є 17 липня 2024 року, на час розгляду справи після відновлення провадження минуло більше одного року, а зупинення провадження було зумовлене перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі, неможливістю безпосередньо брати участь у розгляді справи та захищатися від висунутого обвинувачення у зв`язку з виконанням свого конституційного обов`язку, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, ст. 38, ч. 1 ст. 130, п. 7 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич