Справа № 438/1973/25
Провадження № 3/438/770/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 грудня 2025 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В., розглянувши матеріалами, які надійшли від ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173 та 185 КУпАП,

встановив:

12 грудня 2025 року до Бориславського міського суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 5 грудня 2025 року серії ВАД № 391011 та додані матеріали відносно ОСОБА_1 за статтею 185 КУпАП.

Згідно із вказаним протоколом 5 грудня 2025 року близько 19:50 в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 в під`їзді вказаного будинку висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, не реагуючи на зауваження з їх боку, чіплявся за форменний одяг працівників поліції, чим вчинив правопорушення передбачене статтею 185 КУпАП.

Також 12 грудня 2025 року до Бориславського міського суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 5 грудня 2025 року серії ВАД № 481436, з згідно з яким 5 грудня 2025 року близько 19:50 в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 в під`їзді вказаного будинку висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, чим порушив громадський порядок.

Постановою суду від 15 грудня 2025 року об`єднано в одне провадження справу № 438/1974/25 провадження № 3/438/771/2025 зі справою № 438/1973/25 провадження № я3/438/770/2025 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 173, статтею 185 КУпАП та присвоєно об`єднаній справі № 438/1973/25 провадження № 3/438/770/2025. Застосовано привід відносно ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 у судове засідання 5 грудня 2025 року не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Постанову про привід не виконано.

Постановою суду від 18 грудня 2025 року застосовано привід відносно ОСОБА_1

ОСОБА_1 у судове засідання 22 грудня 2025 року не з`явився, від ВП № 1 Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшов рапорт про неможливість виконання постанови про привід, оскільки ОСОБА_1 проходить військову службу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи зазначене, вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Зміст статті 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського. Вимоги поліцейського та їх розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 5 грудня 2025 року серії ВАД № 391011 відсутній опис обставин, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 непокори законній вимозі працівника поліції, відсутні відомості в чому полягала вимога поліцейського, виконання якої останній категорично відмовлявся здійснювати, а лише вказано про відсутність реагування на зауваження працівників поліції.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктом дрібного хуліганства є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, а громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктом правопорушення є фізична осудна особа, що на момент вчинення дрібного хуліганства досягла 16-річного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу і полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

У протоколі про адміністративне правопорушення від 5 грудня 2025 року серії ВАД № 481436, вказано, що 5 грудня 2025 року близько 19:50 в місті Борислав по вулиці Шухевича, 8, ОСОБА_1 в під`їзді вказаного будинку висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, чим порушив громадський порядок.

Суд приходить до висновку, що даному випадку відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має характеризуватися наявністю прямого або непрямого умислу у ОСОБА_1 на вчинення саме дрібного хуліганства, яке має бути вчинене, окрім іншого, у громадському місці та порушити спокій громадян.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо будь-яких скарг або заяв до правоохоронних органів про порушення громадського порядку Будь-які свідки у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані.

На підтвердження доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтями 173 та 185 КУпАП DVD-диск з фіксацію подій, що відбулась 5 грудня 2025 року, проте за результатом перегляду відеофайлу, наявного на вказаному диску, судом не встановлено які саме законні вимоги поліцейського не виконані ОСОБА_1 та не зафіксовано дій, остатнього, які можна кваліфікувати дрібне хуліганство за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення від 5 грудня 2025 року серії ВАД № 481436.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною за принципами поза розумним сумнівом та балансом ймовірностей, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження за критерієм «поза розумним сумнівом» факту вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених статтями 173 та 185 КУпАП, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 173, 185, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173 та 185 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги постанова судді набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олена ДУДАР