Житомирський апеляційний суд
Справа №288/921/25 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Номер провадження №33/4805/1049/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Слівінського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Слівінського Віктора Олександровича, в інтересах ОСОБА_1 на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 липня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 липня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 24 травня 2025 року о 18 годині 41 хвилина в с. Саверці, по вулиця Героїв (Першотравнева), керував ТЗ мотоблок «Зубр» без д. н. з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на портативний нагрудний відеореєстратор 857707. Своїми діями порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Слівінський В.О., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції, відмови пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі з боку ОСОБА_1 не було. Вважає, що роторний культиватор «Зубр» не є транспортним засобом, за керування яким в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, наступає адміністративна відповідальність. На думку захисника в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а вина не є доведеною.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника адвоката Слівінського В.О., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення від 24.06.2025 убачається, що ОСОБА_1 24 травня 2025 року о 18 годині 41 хвилина в с. Саверці, по вулиця Героїв (Першотравнева), керував ТЗ мотоблок «Зубр» без д. н. з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на портативний нагрудний відеореєстратор 857707. Своїми діями порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП (а.с. 1).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; рапорті інспектора СРПП ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Кормана П.П. від 24.05.2025 відповідно, до якого під час чергування 24.05.2025 близько 18 год. Під час патрулювання в с. Саверці Попільнянської ОТГ було зупинено мотоблок «Зубр» під керуванням ОСОБА_1 в якого на причепі були відсутні зовнішні світлові прилади, а саме стоп повороти, габарити. Під час спілкування було виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини рота, в подальшому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та до медичного закладу, на що ОСОБА_1 відмовився. Після чого було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено водія від керування до повного витверезіння; наявним в матеріалах справи відеозаписом з відео реєстратора та нагрудної камери поліцейського.

Слід зауважити, що ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього документів, але від надання пояснень та підпису відмовився.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів захисника про те, що роторний культиватор «Зубр» не є транспортним засобом, за керування котрим в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, наступає адміністративна відповідальність, то апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Згідно приписів пункту 1.10 ПДР України визначено термін, що наведені у цих Правилах, мають таке значення, зокрема, транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Так, транспортні засоби поділяються на механічні та немеханічні.

Враховуючи технічні характеристики мотоблоку марки «Зубр Q78E», останній приводиться у рух за допомогою двигуна, має причеп для перевезення речей, тощо, а тому цей мотоблок є механічним транспортним засобом.

Згідно відеозапису, долученого до матеріалів справи, мотоблок «Зубр», яким керував ОСОБА_1 обладнаний сидінням та причепом.

Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотокультиватор служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом. Зважаючи на викладене, мотокультиватор, яким керував ОСОБА_1 , обладнаний сидінням та причепом, є транспортним засобом в розумінні правил дорожнього руху та вимог ст. 130 КУпАП.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду № 152/285/21 від 09.02.2023, будь-який транспортний засіб, який приводиться у рух за допомогою двигуна, належить до механічних транспортних засобів.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 безпідставно зупинений працівниками поліції, не заслуговують на увагу, оскільки зупинка транспортного засобу - мотоблок «Зубр», яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліціянти зупинили - мотоблок «Зубр» без д. н. з., оскільки на причепі відсутні зовнішні світлові прилади, а саме стоп повороти, габарити, вказане висловили водію, на що останній зазначив: «ну і що».

Отже, працівниками поліції виконана вимога ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» та роз`яснена причина зупинки зазначена в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»

Наведені норми свідчать про наявність правових підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а те що уповноважені особи не склали постанову про накладення адміністративного стягнення за вказане порушення не знаходяться у причинному зв`язку з подальшими діями ОСОБА_1 , які регламентуються нормами п. 2.5 ПДР.

Окрім того, з відеозапису убачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, останній висловлені керманичу.

Відповідно до п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, тільки наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння надає право працівнику поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, а тому у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та не повинні підтверджуватися або доводитися матеріалами справи, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, іншими доказами або спеціальними прийомами (методами) підтверджувати ці ознаки не потрібно.

Посилання захисника на те, що відмови пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі з боку ОСОБА_1 не було, спростовується належними та допустимими доказами, яким суд дав вірну оцінку, зокрема, відеозаписам обставин події з відео реєстратора нагрудних камер поліцейського. На якому зафіксовано, що працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на ще керманич відмовився. Потім поліціяни запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак ОСОБА_1 зазначив «я не їхав»,що правильно було розцінено працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В свою чергу, ОСОБА_1 невпинно просив вирішити вказане питання пропонуючи працівникам поліції неправомірну вигоду. Також були роз`яснені наслідки, що настануть у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, будь-яких скарг, зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу та проведення самої процедури огляду (підстав) ОСОБА_1 на проходження освідування на стан сп`яніння не пред`являв, та в протоколі відсутні будь - які зауваження.

Так, за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП України, двома окремими підставами для притягнення до адміністративної відповідальності є керування особою транспортними засобами в стані сп`яніння (п. 2.9 «а» ПДР України) та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР України).

При цьому п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що і покладено останньому у вину. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Слівінського Віктора Олександровича, в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 липня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь