Номер провадження 3/521/6108/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Крижановського О.В.,

за участю секретаря Адріяненко К.О.,

за участю представника Одеської митниці

Державної митної служби України Берназ В.П.,

захисника адвоката Вагоровської А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси справу, що надійшла з Одеської митниці ДМС України за протоколом №0475/UA500000/25 від 30.07.2025 року складеним відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи - ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ», керівник, ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, суд

ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшов протоколом №0475/UA500000/25 від 30.07.2025 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Зі змісту протоколу про порушення митних правил вбачається, 10.07.2025 на адресу Одеської митниці надійшов лист Державної митної служби України щодо направлення відповіді митних органів Республіки Болгарії (вх. Держмитслужби № 18539/11/26 від 03.07.2025) на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при вивезені за межі митної території України товару «Насіння соняшника, врожаю 2023 року», відправником якого є ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (Україна, 16544, Чернігівська обл., Ніжинський р-н, с. Курінь, вул. Кеслера В., буд. 6, ).

За результатами проведеної перевірки встановлено, 12.12.2023 до Одеської митниці підготовлена та подана митна декларація (далі МД) типу «ЕК 10 ДР», яка була прийнята та зареєстрована за номером 23UA52U3.

Митне оформлення МД від 12.12.2023 № 23UA52U3 здійснено з наданням документів, що передбачені ст. 335 Митного кодексу України, серед яких: 1) рахунок-фактура (інвойс) №1 від 08.12.2023; 2) коносамент від 07.12.2023; 3) контракт №16SS/PR/IG/2023 від 29.09.2023; 4) вантажна декларація (Cargo manifest) №1; 5) довідка виробника № 845 від 07.12.2023.

Відповідно до МД № 23UA52U3 експортовано за кодом УКТ ЗЕД товар «Насіння соняшнику, врожаю 2023 року; насипом;Показники якості згідно ДСТУ 7011:2009.Країна виробництва-Україна, UA; виробник-ТОВ "ПРОХОРСЬКЕ", торгівельна марка- нема даних.», вагою брутто/нетто 1 786 670,00 кг, фактурною вартістю 446 667,50 доларів США, що згідно з курсом НБУ на день подання митної декларації складає 16411635,95 грн., умови поставки DAP UA Одеса, країна призначення - Греція.

Вищезазначене митне оформлення здійснено із застосуванням преференції за кодом «410» по вивізному миту за зниженою ставкою 2,7%.

Відповідно до МД № 23UA452U3 та наданих товаросупровідних документів встановлено, що продавцем та відправником товару є ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (), а покупцем та отримувачем є компанія «INTERGRAIN SA» (Address: 29, Avenue de Champel, 1203 Geneva, Switzerland (Швейцарія).

Згідно з графою 17 МД країною призначення є Греція. Відповідно до коносаменту №1 та маніфестом №1 від 07.12.2023 порт розвантаження партії товару - VARNA (BULGARIA), з зазначенням «IN TRANSIT TO GREECE» - в транзиті до Греції.

Згідно графи 21 МД № 23UA452U3 та інвойсу від 08.12.2023 №1 переміщення товару на кордоні здійснювалось морським судном NS Olza.

Відповідно до інформації, наданою митними органами Республіки Болгарії встановлено, що за митною декларацією № 23BG88R0 від 18.12.2023 для випуску товару у вільний обіг, до Республіки Болгарії з України на морському судні NS Olza надійшов товар «насіння соняшника».

Під час співставлення даних митного оформлення, а саме: країни відправлення, експортера, кількості місць, ваги нетто/брутто, транспортного засобу, які містяться у документах наданих митним органами Республіки Болгарії та документах, які подавались при вивезені товару з України за МД № 23UA452U, дозволяє однозначно стверджувати, що документи стосуються однієї поставки товару.

Однак, за результатами вивчення та співставлення документів, які були надані при експорті товарів з України та документів, які надані митними органами Республіки Болгарії, виявлено розбіжності у даних щодо одержувача товару, вартості та країни призначення.

Так, з метою оформлення товару «Насіння соняшнику,» у вільний обіг на митній території Республіки Болгарії подано, серед іншого, наступні товаросупровідні документи: 1) рахунок фактура від 07.12.2023 № 7/12/2023-01N; 2) контракт від 08.09.2023 № VCH-231013; 3) додатки до контракту № VCH-231013; 4) коносамент від 07.12.2023; 5) сертифікат про походження EUR 1 №А500081663 від 12.12.2023; 6) фітосанітарний сертифікат №13/5-6076/ЕВ-311195; 7) фітосанітарний сертифікат №13/5-6076/ЕВ-311196 тощо.

Відповідно до інформації, зазначеної в митній декларації Республіки Болгарія № 23BG88R0 та товаросупровідних документів до неї встановлено, що експортером товару «Насіння соняшнику насипом, походження Україна, врожаю 2023 року» вагою брутто/нетто 1 786 670, кг, є українська компанія ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» (), продавцем швейцарська компанії «INTERGRAIN SA» (Switzerland), а покупцем - болгарська компанія «OLIVA AD» (60 Asen Yordanov str 1407 Sofia, Bulgaria VAT № BG 106013774).

Згідно повідомлення АТ «Морське підприємство проти забруднень у м. Варна» № 779 від 17.12.2023 за результатами зважування товару «Насіння соняшнику», що прибув з Одеси/Україна на морському судні NS Olza, виявлено невідповідність заявленій вазі товару фактично розвантаженому, а саме задекларовано за МД - 1 786 670 кг, фактично вивантажено - 1 780 260 кг.

Відповідно до надісланих документів від митних органів Республіки Болгарія, митне оформлення в режимі імпорту товару «Насіння соняшника» здійснено в Республіку Болгарія, водночас країною призначення (графа № 17) за МД, поданій на території України №23UA452U є Греція. Таким чином, згідно проведеного аналізу документів наданих митними органами Республіки Болгарії встановлено, що товар «Насіння соняшника» за кодом згідно УКТЗЕД , вагою брутто/нетто 780 260, кг, оформлено в режимі імпорту на митній території Республіки Болгарія.

Відповідно до роз`яснення, наданого листом від Мінекономіки від 04.12.2023 № 4431-08/65920-03 (вх. Держмитслужби № 30698/5.2 від 04.12.2023), експорт аграрної продукції за кодами УКТЗЕД, зокрема, 1206 00 99 00 до Республіки Болгарія, Румунії, Словацької Республіки, Угорщини та Республіки Польща підлягає ліцензуванню без виключення щодо верифікації суб`єктів агропромислового комплексу в умовах воєнного стану, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2023 № 1132.

Згідно до граф фітосанітарних сертифікатів від 09.12.2023 №13/5-6076/ЕВ-311195 та №13/5-6076/ЕВ-311196, які надіслані митними органами Республіки Болгарії та не подавалися до митного оформлення МД №23UA452U, встановлно що експортером є LLC «PPROKHORSKOE» (16554, Bakhmatsky district, village Kurin, V. Keslera street,6, Ukraine), імпортером - OLIVA AD (60 Asen Yordanov str 1407 Sofia, Bulgaria), пункт ввезення (Болгарія) Греція, спосіб транспортування морським транспортом «NS Olza».

Таким чином, враховуючи, що митне оформлення МД №23UA452U здійснено 12.12.2023, а фітосанітарні сертифікати видано 09.12.2023, зазначене свідчить про обізнаність ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» () щодо фактичного отримувача товару, а саме компанію «OLIVA AD» та країну призначення Республіку Болгарію.

Продавцем, відправником, особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» () в особі гр. України ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Перебуваючи на посаді керівника підприємства ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» () гр. України ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язаний забезпечити надання до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.

Відповідно до відомостей модуля «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» та інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил ЄАІС, гр. ОСОБА_1 протягом 2024-2025 років не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 482, 483 МК України.

Таким чином, на думку митного органу гр. України ОСОБА_1 , керівником ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» () вчинені дії, спрямовані на переміщення товару «Насіння соняшника насипом, походження Україна, врожаю 2023 року», вартістю 446 667,50 дол. США або 16 411 635,95 гривень (згідно курсу НБУ на день подачі МД) з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача товару та країни призначення.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

У судовому засіданні громадянин ОСОБА_1 участі не приймав, однак приймав участь його захисник адвокат Вагоровська А.Е. яка надала письмові заперечення до протоколу, в яких викладені пояснення по суті справи, та відповідно до яких просили провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти стягнення відповідно до санкції статті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання особи винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за кваліфікуючими ознаками вчинення дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність наступає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивною стороною цього правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 як керівнику ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» () інкримінується вчинення дій, спрямовані на переміщення товару «Насіння соняшника насипом, походження Україна, врожаю 2023 року», вартістю 446 667,50 дол. США або 16 411 635,95 гривень (згідно курсу НБУ на день подачі МД) з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача товару та країни призначення.

Як вбачається з протоколу від 30.07.2025 року, 12.12.2023 року до Одеської митниці підготовлена і подана Митна декларація типу «ЕК 10 ДР», яка була прийнята та зареєстрована 23UA52U3.

Статтею 335 Митного кодексу України визначено перелік документів, які подаються митному органу під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

На виконання вимог ст.335 МК України ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» як виробником та продавцем товару було надано серед інших: Рахунок-фактура №1 від 08.12.2023 року; Коносамент від 07.12.2023 року; Контракт №16SS/PR/IG/2023 від 29.09.2023 року; Вантажна декларація №1; Довідка виробника №845 від 07.12.2023 року.

Відповідно до п.7.1 Контракту Контракт №16SS/PR/IG/2023 від 29.09.2023 року, укладеного між ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» та INTERGRAIN SA, базис постачання DAP Ізмаїл або Кілія та/або Одеса, Україна, в тлумаченні Інкотермс 2020.

Відповідно до п.7.5 Контракту, постачання Товару повинно супроводжуватися документами, необхідними для відправки вантажу зі станції відправлення, приймання станцією призначення для митного оформлення: Залізнична накладна, заповнена відповідно до інструкцій Покупця (INTERGRAIN SA) Експортна декларація;

Комерційний інвойс; Сертифікат походження ЄВРО 1; Фітосанітарний сертифікат.

При заповненні митної декларації ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» вказувало що Товар рухається до Греції, проте після продажу Товару на користь компанії INTERGRAIN SA, ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» не мало можливості та обов`язку здійснювати контроль та вплив на подальший рух Товару.

Таким чином, Товар (насіння соняшника 2023 року врожаю) був проданий «ПРОХОРСЬКЕ» компанії INTERGRAIN SA та відвантажений в порт Одеса на умовах DAP (Інкотермс 2020). Країна призначення, визначена покупцем Греція. В подальшому Товар був проданий INTERGRAIN SA компанії OLIVA AD, відповідно до листування з якою, наявного в матеріалах, доданих до Протоколу, місце призначення Товару Варна, Болгарія (транзитом до Греції).

Відповідно до Коносаменту від 07.12.2023 року, порт призначення товару Varna, Bulgaria (in transit to Greece).

Відповідно до Вантажної декларації (Cargo Manifest) №1 від 07.12.2023 року - порт призначення товару Varna, Bulgaria (in transit to Greece).

Відповідно до Сертифікату Євро 1 №А500,081663 від 08.12.2023 року - порт призначення товару Varna, Bulgaria (in transit to Greece).

Відповідно до Фітосанітарних сертифікатів від 09.12.2023 року, країна імпортер Greece.

Відповідно до відповіді Держпродспоживслужби України в Одеській області від 15.05.2025 року (наявного в матеріалах справи), відповідно до проведених фітосанітарних процедур, згідно поданих заяв на оформлення фітосанітарного сертифіката, державним фітосанітарним інспектором було оформлено фітосанітарні сертифікати від 09.12.2023 року №13/15-6076/ЕВ-311195 та №13/15-6076/ЕВ-311196 у відповідності до офіційних вимог Болгарії та Греції.

Наказом Міністерства фінансів № 139 від 02.03.2021 затверджено «Порядок заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED». Даний Порядок визначає процедуру заповнення та видачі митницею (електронного) сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED відповідно до положень Регіональної конвенції про пан-євро- середземноморські преференційні правила походження, до якої Україна приєдналася згідно із ЗУ «Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро- середземноморські преференційні правила походження» (далі - Конвенція), а також міжнародних угод про вільну торгівлю, укладених у встановленому законодавством порядку, якими передбачено процедуру заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED (далі - Угоди).

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку встановлено, що графи 1, 2, 4, 5, 8, 9, 12 сертифіката EUR.1або EUR-MED та графа7сертифіката EUR-MED є обов`язковими для заповнення експортером на лицьовому боці сертифіката. Графи 3, 6, 10 сертифіката EUR.1 або EUR-MED заповнюються за бажанням експортера на лицьовому боці сертифіката.

Відповідно до вищезазначеного Порядку, в графі 5 «Країна, група країн або територія призначення», в сертифікаті EUR.1 №А500,081663 країною призначення вказано Греція (Greece).

Отже, при заповненні сертифікату EUR.1 №А500, 081663, експортер ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» в графі 5 Сертифікату вказав, що країною призначення товару є саме Греція, тому даний документ також підтверджує, що товар прямував до Греції.

Окрім того, в матеріалах справи містяться Фітосанітарний сертифікат №13/15- 6076/ЕВ-311195 та містяться Фітосанітарний сертифікат №13/15- 6076/ЕВ-311196. В графі 4 сертифікатів зазначається країна- імпортер Греція (Greece).

До Фітосанітарного сертифікату також, додається Нота (Примітка) до фітосанітарних сертифікатів (NOTE TO PHYTOSANITARY CERTIFICATE). Дана Нота містить інформацію про експортера, вантажовідправника, вантажоодержувача, порт завантаження, порт розвантаження та кількість товару.

В Ноті в графі «порт розвантаження» (port of discharge) Varna Bulgaria (Greece) тобто, що товар рухається транзитом через Болгарію до Греції.

Отже, Нота до Фітосанітарного документу, яка містить штамп Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачі та штамп митних органів Республіки Болгарія, є документом, який підтверджує, що товар рухався через Болгарію транзитом до Греції.с

Таким чином, із аналізу наявних в матеріалах справи документів вбачається, що 29.09.2023 року товар (насіння соняшника 2023 року врожаю) був проданий ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» компанії INTERGRAIN SA відповідно до контракту №16SS/PR/IG/2023. За умовами контракту місце поставки товару DAP Ізмаїл або Кілія та/або Одеса, Україна, в тлумаченні Інкотермс 2020. В подальшу такий товар було перепродано INTERGRAIN SA компанії OLIVA AD. За інструкціями INTERGRAIN SA ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» були підготовлені та подані документи для митного очищення такого товару з метою експорту його з території України до Греції транзитом через Республіку Болгарію судном NS OLZA. А отже ліцензія на експорт такого товару не вимагалась. Зазначення у товаросупровідних документах порту розвантаження Варна (Болгарія) з приміткою 'in transit to Greece' не суперечить заявленій країні призначення Греція. Транзит через третю країну є логістичним маршрутом, а не зміною країни призначення. Отже, відомості, подані митному органу, були достовірними на момент їх подання.

Митний орган помилково ототожнює поняття країна транзиту/порт розвантаження" та країна призначення". Як вбачається з наданих доказів (Коносамент, Cargo Manifest, Фітосанітарний сертифікат), у графі порт розвантаження" дійсно зазначено 'Varna, Bulgaria'. Однак, у цих же документах міститься обов`язкове застереження: 'in transit to Greece' (транзитом до Греції).

Наявність проміжного пункту перевантаження або транзиту не змінює кінцевої країни призначення товару. ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» чесно та відкрито задекларувало маршрут переміщення товару. Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України (подання документів, що містять неправдиві відомості), відсутня, оскільки відомості повністю відповідали дійсному маршруту вантажу.

Митний орган, як на підставу для притягнення ОСОБА_1 як керівника ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» посилається на те, що враховуючи, що митне оформлення МД №23UA452U здійснено 12.12.2023 року, а фітосанітарні сертифікати видано 09.12.2023 року, зазначене свідчить про обізнаність ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» щодо фактичного отримувача товару, в саме компанію «OLIVA AD» та країну призначення Республіку Болгарію. Проте, як вбачається із зазначеного вище товар було компанії INTERGRAIN SA та відвантажений в порту на судно. Компанія INTERGRAIN SA продала такий товар компанії OLIVA AD, яка направила інструкції щодо підготовки документів для імпорту такого товару до Греції транзитом через Республіку Болгарію.

В усіх документах наданих митним органом країною призначення товару вказана Греція (транзитом через Болгарію).

Таким чином, до протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі, а, отже, висновки митного органу ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного законодавства.

Наведене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 як посадової особи ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та належних і допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 як посадової особи ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» при оформленні документів для експорту Насіння соняшнику, 2023 року врожаю, були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного органу документів, які містять неправдиві відомості щодо одержувача товару та країни призначення.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад цього правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом, зокрема надання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України, необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

«Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Таким чином, із аналізу наявних в матеріалах справи документів вбачається, що 29.09.2023 року товар (насіння соняшника 2023 року врожаю) був проданий ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» компанії INTERGRAIN SA відповідно до контракту №16SS/PR/IG/2023. За умовами контракту місце поставки товару DAP Ізмаїл або Кілія та/або Одеса, Україна, в тлумаченні Інкотермс 2020. В подальшу такий товар було перепродано INTERGRAIN SA компанії OLIVA AD. За інструкціями INTERGRAIN SA ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» були підготовлені та подані документи для митного очищення такого товару з метою експорту його з території України до Греції транзитом через Республіку Болгарію судном NS OLZA. А отже ліцензія на експорт такого товару не вимагалась. Зазначення у товаросупровідних документах порту розвантаження Варна (Болгарія) з приміткою 'in transit to Greece' не суперечить заявленій країні призначення Греція. Транзит через третю країну є логістичним маршрутом, а не зміною країни призначення. Отже, відомості, подані митному органу, були достовірними на момент їх подання.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад цього правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом, зокрема надання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України, необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

«Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, які вирішуються, при визначенні адміністративної та кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом» (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого Протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

У практиці Європейський Суд з прав людини, в тому числі у справах: «Стретч проти Сполученого Королівства», «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Ґаші проти Хорватії» від 13 грудня 2007 року, визначені критерії, які слід оцінювати про сумісність заходів втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого Протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.

Отже, стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність. В оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребується.

Один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 495 МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази по справі мають бути належними та допустимими. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановленим законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає, що вина особи у скоєні адміністративного правопорушення не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Суд, беручи до уваги наведені обставини та норми закону, приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів вчинення ОСОБА_1 противоправних дій, в тому числі пов`язаних із поданням митному органу підробних документів або документів що місять неправдиві дані.

Як вказано у ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішене питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митними органами відповідно до протоколу, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст.ст. 268, 460, 483, 527, 528, 529 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про порушення митних правил №0475/UA500000/25 від 30.07.2025 року, щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В. Крижановський