П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи про адміністративне правпорушення, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ВПС ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 009413Е від 17.09.2025 року за ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Встановлено, що 17.09.2025 року о 15 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 342 прикордонного знаку на відстані 100 метрів до державного кордону України, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ під час виконання ним службових обов`язків, а сааме на неодноразово повторювану закону вимогу прикордонного наряду зупинитись вдався до втечі, чим порушив вимоги ст.ст. 34 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України».

Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Гр. ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис правопорушника у відповідній графі складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також шляхом направлення йому смс-повідомлення про виклик в судове засідання на номер телефону, зазначений у протоколі, яке ним було отримано. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що відносно нього співробітниками прикордонної служби були складено адміністративний протокол, та, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, що засвідчено його особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, проте, не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, в якому він є особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Від захисника ОСОБА_1 , адвоката Герич А.Й., до суду надійшло письмове пояснення, згідно якого просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185-10 КУпАП, а саме відсутності в ОСОБА_1 умислу щодо злісної непокори законному розпорядженню.

Вказав, що з протоколом та інкримінованим правопорушенням ОСОБА_1 не погоджується. Вважає, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий за вказане правопорушення, оскільки відсутні факти, які б свідчили про злісну непокору військовослужбовцям ДПСУ під час виконання ним службових обов`язків .

Зазначив, що 17.09.2025 року ОСОБА_1 перетнув державний кордон Словаччини з Україною, що підтверджується відміткою в паспорту громадянина України на виїзд. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , є призовником, що підтверджується даними в системі Резерв +, тобто має право як на в`їзд так і на виїзд з України, як за віком так і за відсутністю щодо нього обмежень.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого до держання законності.

Згідно норми 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративне правопорушення, яке полягає у злісній непокорі законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення виражається у відкритій відмові виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України (формальний склад). Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті осіб, мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст. 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України".

Згідно до ч. 1 п. 3 ст. 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право: перевіряти в осіб, які прямують через державний кордон України, документи на право в`їзду в Україну або виїзду з України, робити в них відповідні відмітки і у випадках, передбачених законодавством, тимчасово їх затримувати або вилучати.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Доказів протилежного матеріали адміністративної справи не містять.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

До протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу про те, що вказана особа дійсно перетнула державний кордон без дозволу та знаходилась неправомірно, та чи вірно і чим підтверджуються, в даному випадку, кваліфікація дій особи, працівниками прикордонної служби, щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст185-10КУпАП.

Крім зазначеного, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні свідки, що вносить додатковий сумнів достовірності подій, які викладені в адміністративному матеріалі.

Враховуючи зазначене, протокол суперечить встановленим обставинам справи, твердження в ньому зроблені та тримаються на припущеннях, що відповідно до ст. 62 Конституції України піддається сумніву та тлумачиться на користь людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, в силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08 лютого 2001 року, "Лавенте проти Латвії" від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надані на розгляд суду не доводять наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 185-10 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 280, 283,-285, 287,-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне порушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Бедьо В.І.