Справа № 646/9654/25
Провадження № 3/646/2711/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Блага І.С.,

за участі секретаря судових засідань Левченко В.О.,

захисника Мамая А.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

15.09.2025 о 01 годині 16 хвилин у м.Харкові майдан Павлівський, 10 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Lexus NX250, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Drager Alcotast ARHF 0032, а також проведення огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ у лікаря нарколога відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Тим самим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За цим фактом 15.09.2025 о 02:01 поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Мірошниченко Д.І. був складений протокол серії ЕПР1 № 454187.

ОСОБА_1 відмовилася від отримання копії протоколу, про що у ньому є відповідний запис.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснила що в той день перебувала за адресою: Майдан Павлівський, 10. Пішла до авто зі своїм знайомим ОСОБА_2 , щоб взяти цигарки. Коли підійшла до автомобіля, під`їхали працівники поліції. Однак, пропонуючи пройти огляд на стан сп`яніння, жоден інспектор не назвав ознаки алкогольного сп`яніння. Стверджує, що потім один із інспекторів вигадав ознаки алкогольного сп`яніння - начебто був запах алкоголю, порушення мови та координації рухів. Відмовилася від проходження огляду, оскільки був пізній час, а вона поспішала до своєї неповнолітньої дитини. Поліція не повідомила її про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, просила закрити провадження у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у скоєнні адміністративного правопорушення, зазначені у протоколі серії ЕПР1 № 454187 обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, які досліджені під час судового розгляду справи, а саме:

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на цих відеозаписах зафіксовано, як автомобіль екіпажу патрульної поліції під`їжджає та зупиняється поруч з автомобілем, в якому на місці водія знаходиться ОСОБА_1 .. Поліцейський пояснює ОСОБА_1 , що у зв`язку з наявністю у неї ознак алкогольного сп`яніння, їй необхідно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного пристрою Драгер.. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 згоди не надає. Також відмовляється пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Поліцейський роз`яснює їй права, передбачені ст.268 КУпАП. Після повідомляє, що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

- довідкою за даними облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України» про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Сольовьовим Максимом на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку з наявністю у водія наступних ознак у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. З акту вбачається, що огляд водія проведений не був;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке оформлене 15.09.2025 о 01 год. 20 хв. інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Сольовьовим Максимом про направлення водія ОСОБА_1 до КНП ХОР ОКНЛ у зв`язку з наявними ознаками сп`яніння: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. У направленні міститься запис про відмову водія від огляду за допомогою спеціального технічного засобу;

- рапортом інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Д.Мірошниченко на ім`я начальника УПП в Харківській області ДПП про те, що 15.09.2025 близько 01 год. 16 хв. під час несення служби екіпажем 1152 було виявлено та зупинено автомобіль Lexus NX250, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався під час комендантської години під керуванням водійки ОСОБА_1 , у якої в ході розмови було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Про що їй було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotaet 6820 ARHF 0032 та у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовилася. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ЕПР 454187 за ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 від написання пояснень та підпису протоколу відмовилась, покинувши місце події в ході складання протоколу.

Окрім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що у нічний час у вересні 2025 року, більш точну дату він не пам`ятає, він зустрівся з ОСОБА_1 , з якою перебуває в дружніх відносинах, за адресою: майдан Конституції,10. Вони вийшли на двір, щоб поспілкуватися, і він запропонував їй перепаркувати автомобіль ближче до будинку. ОСОБА_1 погодилася та перепаркувала свій автомобіль, проїхавши кілька метрів. Він перебував на пасажирському місці. До них одразу під`їхав автомобіль патрульної поліції, та поліцейські їх зупинили. ОСОБА_1 та свідок вийшли з автомобілю. Поліцейські спитали її, чи вживала вона алкогольні напої. Вона відповіла, що ні, й тоді поліейські запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння не проходила, ознак алкогольного сп`яніння не мала.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Такий порядок визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Так, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2 розділу І Інструкції). Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 розділу І Інструкції). Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п.4 розділу І Інструкції).

Згідно з п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Суд вважає такими, що не відповідають дійсності пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що поліцейські не вручили протокол ОСОБА_1 , хоча вона знаходилася у своєму автомобілі та чекала, коли він буде складений.

Відеозаписом зафіксовано, що під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 свідок ОСОБА_2 неодноразово звертався до неї з пропозицією залишити місце зупинки транспортного засобу, не чекаючи на оформлення поліцейськими протоколу. Поліцейські пропонували ОСОБА_1 почекати, доки протокол буде складено, у її автомобілі, оскільки на вулиці прохолодно. Але ОСОБА_1 залишалася поруч зі своїм транспортним засобом. У цей період часу до них підійшов чоловік, який, судячи з характеру спілкування з ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_2 , був їхнім знайомим. Цей чоловік доволі агресивно, некоректно, з використанням нецензурної лайки звертався до поліцейських, висловлюючи претензії з приводу зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 . Протокол відносно ОСОБА_1 оформлювався поліцейськими у їхньому службовому автомобілі, який був припаркований неподалік від її транспортного засобу. Після складання протоколу інспектор УПП мав намір оголосити його та видати його копію ОСОБА_1 , проте не зміг цього зробити, оскільки ОСОБА_1 не було на місці зупинки транспортного засобу. Інший поліцейський повідомив, що і у її автомобілі її немає.

Отже, у суду немає розумних та обгрунтованих сумнівів, що ОСОБА_1 залишила місце зупинки транспортного засобу, тим самим відмовившись від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення та отримання його копії.

При цьому стороною захисту не наведено будь-яких розумних пояснень, які причини могли спонукати поліцейських створювати видимість факту відсутності ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу після складання протоколу.

Таким чином, проаналізувавши усі наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за тих фактичних обставин, як вони викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, є доведеною.

У судовому засіданні захисник Мамай А.С.. заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та клопотання про застосування принципу індивідуалізації покарання.

Перевіривши доводи захисника, у вказаних клопотаннях приходжу до висновку про їх хибність.

Відповідно до п.п.1-3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції відносяться:

-здійснення превентивної та профілактичної діяльності, яка спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

-виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

-вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень.

Положеннями п.1 ч.1 ст.35 вказаного Закону поліцейські наділені повноваженнями зупиняти транспортні засоби у разі , якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Крім того, згідно з пп.1 та пп.4 п.16 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 (зі змінами), (надалі Порядок №573) патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:

-затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення;

-тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

У постанові від 18.04.2024 у справі №990SCGC/1/24 (провадження № 11-1сап24) Велика Палата Верховного Суду зазначила, зокрема, що відповідно до приписів Закону України «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії (частина друга статті 14). Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абзаци другий і четвертий частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух»). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (стаття 52 цього Закону). За змістом абзаців третього та п`ятого частини другої статті 16 указаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил дорожнього руху). Отже, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений указаним Законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Обов`язковою передумовою для вимоги поліцейського до водія транспортного засобу пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння є наявність ознак такого сп`яніння, визначених в Інструкції.

У справі, що розглядається, встановлено, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була здійснена поліцейськими відповідно до вимог закону у зв`язку з порушенням нею Правил дорожнього руху (у першому випадку приписів дорожнього знаку «5.18», у другому п.9.2 Правил).

ОСОБА_1 керувала транспортним засобом і це відбувалося під час комендантської години.

Отже, поліцейські у будь-якому разі мали повноваження на зупинку транспортного засобу для перевірки причин порушення його водієм та пасажирами правил комендантської години відповідно до п.16 Порядку 573.

Доводи захисника про відсутність на відеозаписі ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є хибними. На відеозаписі зафіксовано наявність у ОСОБА_1 таких ознак алкогольного сп`яніння як порушення мови та порушення координації рухів.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Зазначеними нормами встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Вказані ознаки вказані поліцейським у рапорті, акті огляду складеним на місці події та в направлені на огляд. Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння. Отже, доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Посилання захисника на те, що працівниками поліції не було доведено ОСОБА_1 визначені ч. 1 ст. 266 КУпАП законні підстави для проведення її огляду на стан сп`яніння, та не роз`яснено правові наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, визначені санкцією норми ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд відхиляє.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила вчила правила дорожнього руху та посвідчення водія отримала у 2016 році. Окрім того, незнання відповідальності за порушення правил дорожнього руху, не може бути підставою для їх порушення.

Положення п.1.3 Правил дорожнього руху встановлюють, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Однією з таких вимог є норма пункту 2.5. ПДР, згідно з якою водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 68 Конституції України визначено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Крім того, та обставина, що протокол складено одним поліцейським, а акт огляду на стан сп`яніння до направлення до закладу охорони здоров`я іншим, (про що зазначав захисник) не свідчить про недопустимість доказів, оскільки закон не містить приписів щодо обов`язкового складання усіх цих документів однією посадовою особою.

Оцінивши надані суду докази, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, як просить захисник, оскільки ОСОБА_1 є винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Інші доводи і посилання захисника не спростовують висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Не підлягає задоволенню й клопотання захисника, який просив не застосовувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вона самостійно виховує неповнолітнього сина, батько ОСОБА_1 зник безвісти та вона проживає у прикордонному місті і їй у випадку загострення ситуації потрібно буде швидко евакуювати сім`ю до безпечного місця.

Так, позбавлення права керування транспортними засобами за ч. 1ст. 130 КУпАП є не альтернативним адміністративним стягненням, а обов`язковим поряд зі штрафом. Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам необхідно враховувати, що КУпАП не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми. Тому згідно зі ст. 33 цього Кодексу основні й додаткові стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм. Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст.121, ч. 4 ст.122, ст.122-2, ч. 3 ст.123, статтями124і130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Отже, на ОСОБА_1 належить накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 283-285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2025 року.

Суддя І.С. Блага