ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3081/25 Справа № 243/7386/25 Суддя у 1-й інстанції - Дюміна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Сербіній І.В., за участю захисника Прокопцева С.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 06 серпня 2025 року о 08 годині 33 хвилин в м.Слов`янськ по вул. Ярослава Мудрого, 45А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від продуття алкотестера Драгер 7510 на місці та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі м. Слов`янськ у встановленому законом порядку відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

На вказане рішення захисником Прокопцевим С.В. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд грубо порушив норми права, не дослідив всі докази та не надав їм належної оцінки. Вважає, долучений до матеріалів справи відеозапис не є належним доказом, у зв`язку з тим, що він не є безперервним. Робітниками поліції незаконно був зупинений ОСОБА_2 , який не порушив жодного правила ПДР України, а зміст орієнтування про інший автомобіль в якому нібито знаходиться труп людини, не має жодного відношення до ОСОБА_1 .. Робітниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. В постанові суд першої інстанції не вказав розмір штрафу в неоподаткованих мінімумах доходів громадян

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та у закладі охорони здоров`я. Факт вказаної відмови також був зафіксований на бодікамеру робітниками поліції.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Той факт, що відеозапис переривається, не є порушенням, оскільки в ньому чітко простежується хід подій.

Обговорюючи доводи сторони захисту, з приводу незаконної зупинки водія ОСОБА_2 , слід зазначити наступне.

Як вбачається з відеоматеріалів справи, водію ОСОБА_2 було оголошено про причину зупинки саме його транспортного засобу, у зв`язку з тим що схожий автомобіль марки Toyota Camry причетний до кримінального правопорушення, під час розмови робітниками поліції з ОСОБА_2 , у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Таким чином, жодних порушень робітниками поліції при зупинці водія ОСОБА_1 не встановлено.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується з доводами захисту з приводу того, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом в порядку ч.1 ст. 266 КУпАП та з цього приводу не був складений акт.

З аналізу ч. 1 ст. 266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

Відповідно до відеозапису бодікамер, працівники поліції дотримались вимог ч.1 ст. 266 КУпАП, тобто відсторонили водія ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, а відсутність акту про відсторонення від керування, не є істотним порушенням та не спростовує провину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду в цій частині з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

Крім того, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в резолютивній частині постанови розміру штрафу в неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, повинна міститись розмір штрафу та порядок його сплати.

Розмір штрафу за ч. 1 ст. 130 КУпАП складає 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Тобто, суд першої інстанції припустився помилки, не зазначивши в резолютивній частині своєї постанови про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу його розмір у неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

Таким чином, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити частково апеляційну скаргу захисника, змінити постанову судді та привести її у відповідність до вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В іншій частині постанову суді першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. задовольнити частково.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_1 підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В решті постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя