ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/9024/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Осіпенко Л.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли зі Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу від 27.11.2025 року серії ЕПР1 №525221, 24.11.2025 року об 11 год. 10 хв. у м. Києві по просп. Миколи Бажана, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 , не уважно стежила за дорожньою обстановкою та її зміною, при зміні напрямку руху не переконалась, що це буде безпечного бокового інтервалу в наслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 10.1 ПДР - інші порушення ПДР, порушення правил перестроювання, зміни напрямку руху; п. 13.1 водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, повинен дотримуватися безпечної дистанції; п. 2.3.б ПДР - порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, у відповідності до протоколу від 27.11.2025 року серії ЕПР1 №525246, 24.11.2025 року об 11 год. 15 хв. у м. Києві по просп. Миколи Бажана, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишила до приїзду працівників поліції, чим порушила п. 2.10.а ПДР - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2025 року справу № №753/26100/25, провадження №3/753/9024/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та справу №753/26101/25, провадження №3/753/9025/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтвердивши факт порушення Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Водночас ОСОБА_1 не визнала вину у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП, пояснивши суду, що після настання ДТП між нею та водієм автомобіля «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 була досягнута усна домовленість щодо добровільного відшкодування заподіяної шкоди. За таких обставин, вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Латенко О.В. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування заявленого клопотання захисник підтримав та просив врахувати письмові пояснення, подані до суду раніше та зазначив, що наявність між учасниками домовленість щодо добровільного відшкодування заподіяної шкоди свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на залишення місця ДТП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У відповідності до п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У відповідності до п. 13.1. Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У відповідності до п. 2.3.б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до п. 2.10.а. Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При цьому діяння, передбачені ст. 122-4 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП підтверджується наступним: протоколом від 27.11.2025 року серії ЕПР1 №525221 за ст. 124 КУпАП, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України (а.с. 1); схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження (а.с. 5); фотознімками та відеозаписами пошкоджень автомобіля «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 , на оптичному диску (а.с. 8), протоколом від 27.11.2025 року серії ЕПР1 №525246 за ст. 122-4 КУпАП, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення (а.с. 15), які кореспондуються з даними, що містяться у схемах ДТП, та в двох протоколах про адміністративні правопорушення.

У письмових поясненнях від 27.11.2025 року ОСОБА_1 зазначила, що визнає свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.11.2025 року об 11 год. 10 хв. у місті Києві по проспекту Миколи Бажана. При цьому вона вказала, що наміру залишати місце дорожньо-транспортної пригоди не мала, оскільки між нею та потерпілим ОСОБА_3 була досягнута усна домовленість щодо добровільного відшкодування шкоди, завданої його транспортному засобу «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 6).

Потерпілий ОСОБА_3 у письмових поясненнях від 27.11.2025 року підтвердив факт настання дорожньо-транспортної пригоди 24.11.2025 року об 11 год. 10 хв. у місті Києві по проспекту Миколи Бажана, а також зазначив, що винуватцем ДТП є ОСОБА_1 . Він вказав, що безпосередньо на місці події між ним та пасажиром автомобіля «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 була досягнута усна домовленість щодо відшкодування завданої його автомобілю «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 шкоди. Разом із тим, потерпілий зазначив, що під час подальшої телефонної розмови з ОСОБА_4 з метою узгодження розміру відшкодування, йому було відмовлено у виплаті, у тому числі з використанням нецензурної лексики (а.с. 7).

Позиція ОСОБА_1 та її захисника про те, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі є помилковою з огляду на наступне.

Судом встановлено, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , не виконавши вимог, передбачених п.2.10 ПДР України, поїхала з місця події.

Зміст інкримінованої ОСОБА_1 норми п. 2.10(a) ПДР України не передбачає для водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, альтернативних варіантів поведінки, окрім обов`язку негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За таких обставин ОСОБА_1 була зобов`язана перебувати на місці дорожньо-транспортної пригоди незалежно від наявності чи відсутності домовленостей з іншим учасником події щодо відшкодування завданої шкоди.

Самовільне залишення місця пригоди є порушенням установлених вимог Правил дорожнього руху та тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 122-4 КУпАП.

Водночас матеріали провадження не містять відомостей, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення в стані крайньої необхідності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, доведена повністю, а дії вчинені нею кваліфіковані вірно.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь вини, наслідки вчинення адміністративного правопорушення, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме щире каяття.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КупАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушниці, відношення правопорушниці до скоєного, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу, яке є необхідним і достатнім для її виправлення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, 122-4, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на неї адміністративні стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

З урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя: Л.М. Осіпенко