Справа № 478/1492/25 Провадження № 3/478/428/2025
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2025 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю: секретаря судових засідань Шинкарюка М.О., адвоката Касьяна М.С., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 608245 від 09.12.2025 року ОСОБА_2 09 грудня 2025 року в АДРЕСА_1 ображав свою колишню дружину ОСОБА_1 нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_2 не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суддя вважає, що неявка в судове засідання ОСОБА_2 не перешкоджає проведенню судового засідання.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що разом зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 проживають на спільній території, поділеній між ними парканом. Потерпіла проживає разом із донькою та онукою у житловому будинку, а колишній чоловік ОСОБА_2 у приміщені літньої кухні.
09 грудня 2025 року потерпіла ОСОБА_1 побачила на власній частині подвір`я відкриті ворота та чоловіків, які допомагали її колишньому чоловікові ОСОБА_2 закотити у двір автомобіль. Побачивши це, потерпіла злякалась та покликала свою доньку, яка перебувала у будинку. Потерпіла намагалась перешкодити відчиненню воріт на власну територію та спробі колишнього чоловіка закотити чуже авто на її двір.
В результаті наведених обставин, колишній чоловік потерпілої - ОСОБА_2 наніс їй один удар рукою по лівій частині руки, внаслідок чого потерпіла отримана тілесні ушкодження у виді синця лівого передпліччя, а також ображав її нецензурною лайкою.
В подальшому донька потерпілої викликала поліцію, якою було складено відносно громадянина ОСОБА_2 адміністративний матеріал.
В судовому засіданні представник потерпілої адвокат Касьян М.С. пояснив, що ОСОБА_2 наніс потерпілій ушкодження у вигляді синця лівого передпліччя, що виключає кваліфікацію його дій, як адміністративне правопорушення та просив суд передати матеріали адміністративної справи правоохоронному органу. Як зазначив адвокат Касьян М.С., то 10 грудня 2025 року відносно потерпілої було проведено судово-медичну експертизу, за результатами якої встановлено ушкодження, які за своїм характером віднесено до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила. що 09 грудня 2025 року, перебуваючи вдома почула крик мами ОСОБА_1 про допомогу. Коли свідок вибігла на вулицю то побачила як її батько ОСОБА_2 бив її матір по руці, намагаючись збити руки, якими вона перешкоджала відкриттю воріт, тримаючи ними ворота.
Свідок повідомила, що того дня її батько ОСОБА_2 намагався закотити на територію її домоволодіння автомобіль, а вони разом із матір`ю намагались перешкоджати цьому, у зв`язку із чим ОСОБА_2 ображав їх нецензурною лайкою та висловлював погрози. В подальшому свідок була вимушена викликати поліцію, яка склала адміністративний матеріал на її батька ОСОБА_2 .
Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.
За протоколом про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 608245 від 09.12.2025 року ОСОБА_2 09 грудня 2025 року в АДРЕСА_1 ображав свою колишню дружину ОСОБА_1 нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
За ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, згідно диспозиції вказаної статті, відповідальність настає за вчинення насильства фізичного та чи психологічного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень. Наявність у потерпілого тілесних ушкоджень виключає відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В матеріалах провадження наявні копії заяви та письмових пояснень ОСОБА_1 від 09.12.2025, письмових пояснень свідків від 09.12.2025 року та тимчасово заборонний припис від 09.12.2025 року, що вказують на подію, яка відбулась 09.12.2025 року по вул. Гаращука, 2 в с. Миколаївка, Баштанського району, Миколаївської області.
Поряд із цим, пояснення потерпілої та свідка вказують на факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, що вбачається також з наданих суду матеріалів адміністративної справи, а саме, висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 2057 від 10.12.2025 року, яким встановлено ушкодження у ОСОБА_1 у вигляді синця лівого передпліччя, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, нанесення тілесних ушкоджень, про які йдеться в матеріалах справи, може свідчити про ознаки складу кримінального правопорушення.
При цьому суд позбавлений можливості відокремити та встановити дії, якими було спричинено тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_1 від тих дій, які інкримінуються ОСОБА_2 за вищевказаним протоколом.
Таким чином, оскільки, згідно встановлених у судовому засіданні обставин, та досліджених матеріалів, мав місце факт спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, який, відповідно, вимагає проведення досудового розслідування, - суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 можуть вбачатися ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вказує на те, що адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства у формі фізичного насильства настає лише у разі, якщо таке насильство не спричинило тілесних ушкоджень потерпілій особі. Однак, матеріали справи та обставини, які були встановлені в судовому засіданні, містять відомості про вчинення діянь, які мали наслідком спричинення тілесних ушкоджень потерпілою.
Таким чином, встановлені судом обставини, вказують на можливу наявність в діях ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення, що підлягає подальшій перевірці в ході досудового розслідування.
Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
Згідно ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. За частиною 2 вказаної статті постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, провадження про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП за вищевказаним протоколом слід закрити на підставі ст. 284 КУпАП.
Керуючись ст. 253, 284 КУпАП, суд,
Матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передати начальнику Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області, як такі, що містять ознаки кримінального правопорушення.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі ст. 284 КУпАП закрити.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя