Провадження № 3/466/3389/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відшкодування фактично понесених витрат, пов`язаних з явкою до суду у справі 466/10347/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебували матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 10 грудня 2025 року, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, так як ОСОБА_2 заперечував свою причетність до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП , була викликана для допиту в якості свідка, ОСОБА_1 . У судовому засіданні останню було приведено до присяги та роз`яснено відповідальність за надання завідомо неправдивих показань.

Того ж дня, 10 грудня 2025 року, до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з явкою до суду, зокрема витрат на проїзд.

Заявниця зазначила, що у зв`язку з викликом до суду здійснила поїздку власним транспортним засобом з місця постійного проживання , за маршрутом: с. Вовчинець Івано-Франківської області м. Львів с. Вовчинець Івано-Франківської області, загальною протяжністю 294 км, та просила відшкодувати витрати на проїзд у сумі 2479 грн 60 коп.

До клопотання додано фіскальний чек на придбання пального, розрахунок витрат, відомості про маршрут руху та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 272 Кодексу України про адміністративні правопорушення, свідок зобов`язаний з`явитися за викликом органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, та дати правдиві показання щодо відомих йому обставин справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення є самостійним видом юридичної відповідальності, який регулюється виключно нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення як спеціального закону.

Разом з тим, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень, які б передбачали право свідка на відшкодування витрат, пов`язаних з явкою до суду, зокрема витрат на проїзд, а також не визначає джерел, порядку чи механізму такого відшкодування. Відсутність відповідного правового регулювання виключає можливість покладення будь-яких фінансових зобов`язань на державу чи інших осіб у межах провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Суд також враховує, що у кримінальному та адміністративному судочинстві питання компенсації витрат свідків врегульовані спеціальними процесуальними кодексами, що свідчить про усвідомлене нормативне регулювання законодавцем відповідних правовідносин. Невключення аналогічних положень до КУпАП свідчить про відсутність законодавчої волі щодо запровадження компенсаційного механізму для свідків у справах про адміністративні правопорушення.

Застосування положень Кримінального процесуального кодексу України чи Кодексу адміністративного судочинства України за аналогією у даному випадку є неприпустимим, оскільки провадження у справах про адміністративні правопорушення має публічно-правовий та формалізований характер, а застосування аналогії закону або аналогії права у частині покладення фінансових зобов`язань суперечило б принципу законності, відповідно до якого у такому провадженні допускається лише те, що прямо передбачено законом.

Таким чином, явка свідка до суду у справі про адміністративне правопорушення є його процесуальним обов`язком, встановленим законом, і не породжує права на компенсацію витрат, понесених у зв`язку з виконанням такого обов`язку. Крім того, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості до судового розгляду звернутись з клопотанням про забезпечення їй участі в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв"язку з приміщення будь-якого районного суду, найбільш наближеного до місця її проживання. .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 272, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з явкою до суду у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Роз`яснити заявниці, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає компенсації витрат свідкам, пов`язаних з їх участю у розгляді справ про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя І. Є. Зима