Справа № 692/1808/25
Провадження № 3/692/761/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 472278 від 19.11.2025 ОСОБА_1 17.11.2025 близько 10:50 год. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неналежно виконувала свої батьківські обов`язки відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку брудно, речі розкидані, продукти харчування в недостатній кількості, чим порушила норми ст. 150 СК України, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 у судове засідання 19.12.2025 не з`явилась, натомість скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, де з правопорушенням не погодилась, вину у його скоєнні заперечувала, клопотала про закриття провадження за відсутністю події і складу правопорушення у її діях. Вказала, що 17.11.2025 від виконання батьківських обов`язків не ухилялась, у стані алкогольного сп`яніння не перебувала. У протоколі вказано невірні дані, умови обстеження у неї не перевірялись, у будинку було чисто та придбано, їжа була приготована, у акті обстеження вона розписалась за кількість проживаючих.

Справа розглянута без участі ОСОБА_1 відповідно до ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 472278 від 19.11.2025, ОСОБА_1 17.11.2025 близько 10:50 год. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння неналежно виконувала свої батьківські обов`язки відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку брудно, речі розкидані, продукти харчування в недостатній кількості.

На підтвердження вини ОСОБА_3 додано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського Ю. Мурашка від 17.11.2025, копію акту обстеження умов проживання від 17.11.2025, копії сторінок паспорта та ІПН ОСОБА_1 та супровідний лист.

Інших доказів суду не надано.

Згідно рапорту поліцейського Ю. Мурашка, ним спільно з представниками ССД Драбівської селищної ради Золотоніського району 17.11.2025 за адресою: вул. Солопенка, 15, с. Перервинці, де проживають ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було обстежено умови проживання сім`ї. Під час обстеження виявлено незадовільні умови проживання, які було описано у відповідному акті. З даного приводу ОСОБА_1 відмовилась надавати пояснення згідно ст. 63 Конституції України.

Згідно акту обстеження умов проживання від 17.11.2025 провідним спеціалістом ССД ОСОБА_4 , фахівцем з соціальної роботи ОСОБА_5 та ПОГ Драбівської ТГ Мурашко Ю.В. було проведено обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (не вказано). Умови проживання незадовільні. В будинку брудно, речі розкидані на підлозі, продукти харчування в недостатній кількості. Для виховання та розвитку дитини створено умови: для дитини відведено спальне місце, постільна білизна на ліжку брудна, одяг та взуття у достатній кількості. У будинку проживають і мають постійне місце реєстрації, зокрема, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Щодо стосунків, традиції сім`ї вказано, що мати знаходилась у стані алкогольного сп`яніння та поводила себе агресивно. На матір складено протокол за неналежне виконання батьківських обов`язків та запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дітей.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Надані на розгляд суду матеріали не мають жодних відомостей, що достовірно підтверджують перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння за обставин, вказаних у протоколі серії ВАД № 472278 від 19.11.2025, огляд особи щодо перебування її у стані алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку не проводився, даний факт іншими доказами, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та акту обстеження умов проживання не підтверджується, а сама ОСОБА_6 вказаний факт заперечила.

Окрім того, сам факт вживання алкоголю не є свідченням невиконання передбачених законодавством батьківських обов`язків.

Вказані у акті твердження про бруд у будинку, безладне розташування речей та недостатню кількість продуктів харчування є оціночним поняттям та іншими доказами, окрім акту від 17.11.2025 не підтверджуються та прямо заперечені ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що у протоколі малолітня ОСОБА_2 вказана потерпілою, проте її письмове пояснення до матеріалів справи не долучено, хоча враховуючи її вік ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , - 13 повних років), вона може надавати особисті пояснення по суті справи.

Також у протоколі відомості про свідків не вказано, як і не вказано, що такі особи відсутні, а письмові пояснення членів комісії, які приймали участь в обстеженні умов проживання, до матеріалів справи не додано.

Також суд звертає увагу на відсутність письмових пояснень ОСОБА_1 . Незважаючи на зазначення у протоколі серія ВАД № 472278 від 19.11.2025 та у рапорті поліцейського про відмову особи від надання таких пояснень, даний факт належним чином не підтверджений. З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснювались положення ст. 63 Конституції України і вона засвідчила таку відмову своїм підписом, також даний факт не засвідчено підписами понятих у протоколі серія ВАД № 472278 від 19.11.2025.

Окремо суд звертає увагу, що у акті обстеження від 17.11.2025 зазначено про складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Однак, згідно даних протоколу серія ВАД № 472278 він складений 19.11.2025, тобто через 2 дні після проведеного обстеження.

Таким чином, факт ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини, вказанийі в протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскількиматеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 184, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко