Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6732/25
Провадження № 3/332/2977/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2025 м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши матеріали, що надійшли із Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учня ДНЗ «Запорізький професійний ліцей залізничного транспорту», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

30.11.2025 в період часу з 17.15 по 18.15 годин, ОСОБА_1 , знаходячись у громадському місці, а саме у дворі будинку, розташованого за адресою м.Запоріжжя, вул. Тенісна, буд. 13, вживав слабоалкогольний напій «SHAKE», об`ємом 0,5 л, вміст спирту 8 %, та алкогольний напій «Текіла», об`ємом 0,5 л, вміст спирту 40 % об. Вищезазначеними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП.

Крім того, 01.12.2025 приблизно о 06:50 годин, перебуваючи у громадському місці, а саме у дворі магазину «SV», розташованого за адресою м.Запоріжжя, вул.Фільтрова, буд.19, ОСОБА_1 вживав алкогольний напій «Текіла» об`ємом 0,5 л, вміст спирту 40 % об. Вищезазначеними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП.

Постановою від 23.12.2025 справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від останнього до суду не надходило.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

За вказаних обставин, враховуючи, реальні поточні обставини, що склалися у місті Запоріжжі, а також те, що робота Заводського районного суду м. Запоріжжя не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в призначене судове засідання, за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколів про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.178 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі наявних документів, доданих до протоколів про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД № 682127 від 10.12.2025 та серії ВАД № 682128 від 10.12.2025, рапортами, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; копією паспорту громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_2 ; іншими матеріалами.

Досліджені у суді докази у своїй сукупності вказують на те, що у діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.178 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом(посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За приписами ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого, попередження, догана або сувора догана, передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Врахувавши вимоги ст. 33 КУпАП та положення ст. 13 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу у вигляді попередження.

Положення ст.40-1 КУпАП передбачають, що у провадження по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладене таке стягнення, сплачується судових збір.

Види адміністративних стягнень визначено ст.24 КУпАП і до їх числа не належать заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх, які визначено ст.24-1 КУпАП. Оскільки на ОСОБА_1 не накладається адміністративне стягнення, то судовий збір з правопорушника не стягується.

Керуючись ст. 24-1, 34, 35, 36, 178, 283, 284 КУпАП,-

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.178 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Суддя: О.М.Погрібна