Справа № 585/4703/25
Номер провадження 3/585/1526/25
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Г.О.Цвєлодуб, розглянувши матеріали, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Ромни, працюючої двірником в КП «ККП» РМР, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , не є особою, звільненою від сплати судового збору, -

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.11.2025 р. серії ВАД № 776492, 28.11.2025 близько 12 год. ОСОБА_1 ухилилась повторно протягом року від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених законодавством щодо забезпечення належних умов проживання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 28.11.2025 близько 12 год. під час обстеження умов проживання у будинку було брудно, речі розкидано, постільна білизна брудна, на підлозі сміття, чим не виконала вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України.

У діях ОСОБА_1 , на думку автора протоколу, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вивчивши зміст протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП, відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють настає у разі їх ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

У даному випадку судом зауважується, що диспозиція зазначеної статті є бланкетною, тобто такою, де закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатись до положень іншого нормативного акта іншої галузі права. Бланкетна диспозиція містить правила поведінки в найзагальнішій формі, відсилаючи суб`єкта реалізації до інших правових норм.

Тобто, посилання на спеціальну норму закону є обов`язковим, та за відсутності посилання на конкретний нормативний акт, яким передбачено правило поведінки, що порушене особою, відповідальність не настає.

При цьому, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ст. 252 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення стверджується, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, що визначені ст. 150 СК України, згідно якої визначено наступні обов`язки батьків (опікунів) щодо виховання та розвитку дитини, а саме: 1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; 2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; 3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; 4. Батьки зобов`язані поважати дитину; 5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; 6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; 7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Однак, при вивченні змісту обставин та суті викладеного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.11.2025 р., судом не було встановлено будь-якого взаємозв`язку із між тим, що забезпечення належних умов проживання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 28.11.2025 близько 12 год. під час обстеження умов проживання у будинку було брудно, речі розкидано, постільна білизна брудна, на підлозі сміття, та переліком визначених у ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, що були процитовані вище, у той же час на суд не покладається обов`язок щодо самостійного визначення ознак складу адміністративного правопорушення.

При цьому слід зауважити, що згідно висновків, викладених у рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia», у випадку, коли викладена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно її редагувати, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не узгоджуються із диспозицією ч.2 ст. 184 КУпАП, яка вимагає конкретного формулювання та чіткого посилання на нормативний акт, яким передбачено правило поведінки, що порушене особою, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а відсутність наведеного повинно мати наслідком закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 12-13, 51, 184, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із не встановленням в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ