ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно адміністративного протоколу серії ВАД №759307 від 29.10.2025 року, ОСОБА_1 29.10.2025 року о 15:30 год. знаходячись за адресою: м. Одеса, Театральна площа, біля «Оперного Театру», здійснював господарську діяльність без державної реєстрації та відповідних дозвільних документів, а саме надав послуги фото з тваринами за грошову винагороду, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, водночас надав заяву про здійснення судового розгляду без його участі.

Так, з метою повідомлення особи про час і місце розгляду справи, а також дотримання строків розгляду, ОСОБА_1 було повідомлено шляхом смс-повідомлення, яке, відповідно до звіту доставки, доставлено на телефонний номер останнього та на офіційному сайті Судової влади України за посиланням https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/gromadyanam/csz/ були розміщені відомості про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважних причин своєї неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Оскільки на момент розгляду адміністративного матеріалу по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП Господарський кодекс України втратив чинність, правові та організаційні засади діяльності юридичних осіб окремих організаційно правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб регулює Закон України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» (далі Закон 4196-IX).

Згідно із статтею 2 Закону України від 09 січня 2025 року № 4196-IX «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» (далі- Закон) під господарською діяльністю розуміється діяльність у сфері суспільного виробництва, спрямована на виробництво та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Під некомерційною господарською діяльністю розуміється господарська діяльність, що здійснюється без мети одержання прибутку.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законом.

Суб`єктами господарювання є юридичні особи, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Разом з тим, відповідно до положень п.14.1.36 Податкового Кодексу України, господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Виходячи з системного аналізу вказаних правових норм слідує, що господарська діяльність носить системний характер у виді діяльності суб`єктів господарювання, яка має вартісну ознаку, тобто цінову визначеність, однак в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП складеного відносно ОСОБА_1 , не встановлено даних обставин та докази на підтвердження цього факту матеріали справи не містять.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП серії ВАД №759307 від 29.10.2025 року, ОСОБА_1 29.10.2025 року о 15:30 год. знаходячись за адресою: м. Одеса, Театральна площа, біля «Оперного Театру», здійснював господарську діяльність без дозвільних документів, а саме надав послуги фото з тваринами за грошову винагороду, за версією особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, однак адміністративний матеріал не містить доказів того, що ОСОБА_1 дійсно здійснює господарську діяльність як суб`єкт господарювання в розумінні наведених положень Закону України від 09 січня 2025 року (систематичність надання послуг, отримання плати), що має бути підтвердженим відповідними письмовими належними та допустимими доказами.

З урахуванням встановлених судом обставин, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів, які б підтверджували факт незаконної діяльності ОСОБА_1 , в тому числі і систематичність.

В протоколі відсутні докази, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити об`єктивну сторону правопорушення.

Так, згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015р. №222, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, якої саме ліцензії не було у ОСОБА_1 , а міститься лише посилання на те, що він здійснював послуги фото з тваринами за грошову винагороду.

Оскільки норма ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути вказано назву документа та посилання на спеціальний закон спеціальну норму статті закону, якщо одержання цього документа ним передбачено.

При формулюванні обставин правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказано яким чином притягувана здійснювала реалізацію спиртних напоїв та тютюнових виробів, чи існувала регулярність надання таких послуг та який саме нормативний акт порушено притягуваною.

Таким чином, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та може бути притягнутою до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, яка регулює суспільні відносини саме у сфері господарської діяльності, суд приходить до висновку про недоведеність її вини у вчиненому.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає наявності усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП України в діях ОСОБА_1 у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/26530/25

Номер провадження №3/522/9131/25

Головуючий суддя Русєва А.С.