ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/7083/25

Провадження № 33/820/890/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Громика І.М., захисника ОСОБА_2 адвоката Гнідка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Громика І.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працює ТОВ «Рошен Буковина», РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605 грн 60 коп.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №979315 від 03 вересня 2025 року щодо

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , студента, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст.124 КУпАП повернуто до Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області на доопрацювання, виділено матеріали справи щодо ОСОБА_2 в окреме провадження.

За постановою судді, 03 вересня 2025 року об 11 год 40 хв у місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області на перехресті вулиць Огієнка та Мазепи, ОСОБА_3 керував транспортним засобом CHEVROLET CAPTIVA, державний номерний знак НОМЕР_3 , не був уважним, не стежив за змінами дорожньої обстановки, не врахував схеми організації дорожнього руху, регулювання дорожнього руху, внаслідок чого, рухаючись на вулиці Огієнка в напрямку перехрестя з вулицею Мазепи, допустив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора та допустив зіткнення з транспортним засобом Lexus RX 400H, державний номерний знак НОМЕР_4 , який рухався з боку вулиці Мазепи; внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.8.7.3.ґ Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Водночас водій ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що 03 вересня 2025 року о 11 год 40 хв в місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області на перехресті вулиць Огієнка та Мазепи керував транспортним засобом Lexus RX 400H, державний номерний знак НОМЕР_4 , не був уважним, не врахував схеми організації дорожнього руху не стежив за змінами дорожньої обстановки, під час здійснення маневру з боку вулиці Мазепи в напрямку вулиці Огієнка на дозволену вимогу стрілки зеленого кольору на табличці при червоному світлі світлофора, допустив ДТП, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.16.9. Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Громик І.М. в інтересах ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення.

Уважав, що в суду першої інстанції не було жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 учинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а його вина ґрунтується на припущеннях.

Зазначав, що суд посилався на те, що ДТП сталася, коли обом водіям горіли заборонені сигнали світлофора: ОСОБА_2 миготливий червоно-жовтий, а ОСОБА_1 заборонений жовтий сигнал світлофора.

На думку захисника, суд першої інстанції при розгляді справи допускав припущення того, що «мав би горіти заборонений сигнал світлофора».

Тобто суд першої інстанції всупереч вимогам ст.62 Конституції України обґрунтував вину водія ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху на припущеннях.

Окрім того, зазначав, що суд першої інстанції не встановив причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з водіїв та наслідками, що настали, не дослідив характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію).

Посилався й на те, що для з`ясування наявності об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повинні бути встановленими три обов`язкові ознаки: протиправне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), наслідки (пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна) та причинний зв`язок між діяннями і наслідками.

За таких обставин, суд першої інстанції ухилився від дослідження та встановлення характеру і черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію).

На думку апелянта, суд першої інстанції у постанові не зазначив переконливих обґрунтувань щодо створення аварійної ситуації самим водієм ОСОБА_1 .

Водій ОСОБА_1 , в`їжджаючи на перехрестя на відповідний сигнал світлофора, вправі був розраховувати, що протягом певного часу водії, яким проїзд заборонений, не розпочнуть рух і не створять перешкод його транспортному засобу (вимоги п.8.11 Правил дорожнього руху).

Водночас водієві ОСОБА_2 було заборонено виїжджати на перехрестя за будь-яких обставин.

Отже, на його думку, саме водій ОСОБА_2 створив аварійну ситуацію, виїхавши на перехрестя на заборонений червоний у поєднанні з жовтим сигнал світлофора.

Тому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Громика І.М., який частково підтримав апеляційну скаргу та просив пом`якшити накладене ОСОБА_1 стягнення; думку захисника ОСОБА_2 адвоката Гнідка С.І.; дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 цих вимог закону дотримався.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України п.п.1.1.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими п.п.1.3.

Згідно з п.8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення, а саме жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п.16.9 Правил дорожнього руху визначено, що під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.

Приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджена сукупністю доказів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №979734 від 03 вересня 2025 року, схемою місця ДТП від 09 вересня 2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , фотознімками та відеозаписом з місця події.

До протоколу про адміністративне правопорушення також додано письмові пояснення свідків події: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 свою вину заперечив. Повідомив, що 03 вересня 2025 року в місті Кам`янці-Подільському керував автомобілем CHEVROLET CAPTIVA, державний номерний знак НОМЕР_3 , на вулиці Огієнка, на зелений сигнал світлофора, який відраховував 4-3 секунди на миготливій зеленій секції. Справа побачив автомобіль Lexus RX 400H, державний номерний знак НОМЕР_4 , який рухався прямо по вулиці Мазепи, внаслідок чого на середині перехрестя сталося зіткнення. Водій ОСОБА_2 рухався прямо, в нього не горів правий покажчик повороту, а тому він уважав, що ОСОБА_2 не виконував маневр праворуч на знак «зелена стрілка» праворуч. Автомобіль Lexus RX 400H побачив тоді, коли вже знаходився на перехресті.

ОСОБА_2 , щодо якого також складено протокол за ст.124 КУпАП, за порушення п.16.9. Правил дорожнього руху, за аналогічних обставин у суді першої інстанції вину також не визнав. Пояснив, що 03 вересня 2025 року в місті Кам`янці-Подільському керував автомобілем Lexus RX 400H. державний номерний знак НОМЕР_4 , по вулиці І.Мазепи в напрямку вулиці Огієнка, перед перехрестям зупинився, щоб переконатися чи немає інших транспортних засобів. Виконуючи поворот у крайню праву смугу на зелену стрілку, світлофор був зелений. Бачив з лівого боку транспортний засіб, яким керував водій ОСОБА_3 , який допустив з ним ( ОСОБА_2 ) зіткнення. Уважав, що ОСОБА_3 проїжджав перехрестя на червоний сигнал світлофора, оскільки йому ( ОСОБА_2 ) горів зелений світлофор.

Також належним чином оцінено та проаналізовано письмові показання свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд оцінює сукупність доказів з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, що дають підстави для прийняття відповідного судового рішення.

Із відеозапису, який долучений до матеріалів справи та досліджений судом, убачається, що пішохід переходить дорогу (вулиця Мазепи) на дозволений сигнал світлофору, після завершення переходу розпочинається рух транспортних засобів на вулиці Мазепи, рухається вантажний автомобіль назустріч водію ОСОБА_2 , тобто, водію ОСОБА_1 повинен горіти заборонений сигналу світлофору.

Аналогічний висновок випливає з циклограми роботи світлофорів.

Так, з циклограми роботи світлофору слідує, що водій ОСОБА_2 рухався прямо по вулиці Мазепи в умовному напрямку №1, а ОСОБА_1 одночасно рухався прямо в умовному напрямку №3, при цьому, в фазі №1 (20 секунд) водію ОСОБА_2 світлофор дозволяв проїзд перехрестям на зелений сигнал (1-20 сек), далі на 3 сек вмикався миготливий зелений 21-23 сек, після цього вмикається жовтий забороняючий 24-26 сек.

Друга фаза роботи світлофору, для водія ОСОБА_2 , розпочинається з 27 сек до 46 сек з червоного забороняючого рух сигналу світлофору, який горить до 43 сек, а на 43-43 сек вмикається миготливий червоно-жовтий забороняючий рух сигнал світлофору.

Дослідивши обставини події, випливає те, що водій ОСОБА_1 рухався прямо по вулиці Огієнка, в умовному напрямку №3, а водій ОСОБА_2 одночасно рухався прямо по вулиці Мазепи в умовному напрямку №1.

При цьому, в фазі №1 з 1 по 23 сек водію ОСОБА_1 горить забороняючий сигнал світлофора, а з 27 по 42 сек горить дозволяючий проїзд світлофора, з 43 по 46 сек ОСОБА_1 горить жовтий забороняючий сигнал світлофору, а водію ОСОБА_2 в цей момент горить також забороняючий сигнал світлофору червоно-жовтий з 43 по 46 сек.

Ураховано й ту обставину, що, як видно на відеозаписі, пішохід прискорено проходить напрямок №5, тому суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася на 43-46 сек циклограми роботи світлофору, коли обом водіям горіли заборонені сигнали світлофору.

Так, водію ОСОБА_2 миготливий червоно-жовтий, а водію ОСОБА_1 заборонений жовтий.

Таким чином, обидва водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 істотно порушували Правила дорожнього руху, проїжджали перехрестя на забороняючий сигнал світлофору.

Апеляційний суд, виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 03 вересня 2025 року, вбачає, що саме невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п.8.7.3.ґ Правил дорожнього руху є у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали, оскільки водій ОСОБА_3 здійснював рух на жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Докази про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.8.7.3.ґ Правил дорожнього руху та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП під час апеляційного перегляду знайшли своє підтвердження.

У діях водія ОСОБА_1 убачається порушення вимог Правил дорожнього руху, саме його дії в даній дорожній обстановці перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Згідно зі ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За таких обставин винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною, підтверджується належними доказами, вони узгоджуються між собою, підстав визнавати їх недопустимими чи недостовірними немає.

Порушень вимог закону, які би ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не вбачається.

Окрім цього, проаналізувавши надані матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, в ньому неправильно викладено суть правопорушення вчиненого водієм ОСОБА_2 та вказано пункт Правил дорожнього руху, який ним було порушено.

Ця обставина не давала суду можливості з усією повнотою кваліфікувати дії іншого учасника ДТП водія ОСОБА_2 .

Тому обставини описані у вказаному протоколі не ґрунтувалися на об`єктивних доказах, зокрема, відеозаписі ДТП, з якого слідує, що водій ОСОБА_2 транспортним засобом Lexus RX 400H. державний номерний знак НОМЕР_4 , здійснював рух прямо.

В апеляційній скарзі захисник Громик І.М. наголошував, що саме від неправомірних дій водія ОСОБА_2 , серед іншого, було створено аварійну ситуацію, внаслідок чого й сталася ДТП.

З цього приводу апеляційний суд зауважує, що суд не вправі самостійно встановлювати винуватість іншого учасника ДТП та позбавлений можливості змінити обвинувачення самостійно, вийти за межі обвинувачення висунутого згідно протоколу.

Ця обставина не дозволяла суду прийняти законне і обґрунтоване рішення в цій частині.

Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з усталеною судовою практикою при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 та 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Інші доводи та пояснення, наведені в апеляційній скарзі захисника Громика І.М., були предметом дослідження суду першої інстанції, тому додаткової перевірки та роз`яснення не потребують.

Переконливих доводів у судовому засіданні апеляційного суду, які би спростовували висновки суду першої інстанції, не надано.

Отже, вищенаведені та всі інші доводи захисника не спростовують факт дорожньо-транспортної події, яка мала місце, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.

Підстави для закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів, а саме у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відсутні.

У судовому засіданні у суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Громик І.М. просив, серед іншого, застосувати до ОСОБА_1 більш м`яке стягнення, передбачене санкцією ст.124 КУпАП.

Зазначав, що накладене на ОСОБА_1 стягнення не відповідає вимогам ст.23 КУпАП, за своїм видом та розміром.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Гнідко С.І. у судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заперечував щодо пом`якшення стягнення накладеного на ОСОБА_1 .

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Водночас апеляційний суд уважає обґрунтованим посилання захисника Громика І.М. та в даному випадку вважає за можливе змінити постанову суду першої інстанції в частині застосування адміністративного стягнення в бік його пом`якшення.

При накладенні адміністративного стягнення суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини окремо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наслідки, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції врахував, зокрема те, що ОСОБА_1 є особою молодого віку, не має достатнього стажу і навиків керування транспортним засобом, впродовж року тричі притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, відсутність щирого каяття у вчиненому.

Указане, на думку суду першої інстанції, виправдовує застосування саме цього виду стягнення, позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Апеляційний суд ураховує те, що відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому з урахуванням позиції учасників апеляційного розгляду, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, наслідків, майнового та сімейного стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність до ОСОБА_1 , може бути застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк, передбачений санкцією ст.124 КУпАП.

Ураховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає можливим змінити накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень у майбутньому.

Отже, апеляційна скарга, як наслідок, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Громика І.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.