Справа № 515/1804/25
Провадження № 3/515/2209/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янова О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу Прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2025 року об 11 год 00 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в районі західної околиці н.п.Весела Балка Білгород-Дністровського району Одеської області (контрольований прикордонний район) в акваторії озера Алібей, здійснював рибальство, не маючи відповідного дозволу та використовуючи заборонене знаряддя лову, а саме: одну сітку ліскову довжиною 50 м, висотою 1,5 м, розмір вічка 45х45 мм.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.1 Розділу 4 Правил любительського рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 85 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, матеріали містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно з яким ОСОБА_1 власноруч отримав судову повістку про виклик до суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності.

Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення за ст.85 КУпАП не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 , який знаючи про наявність щодо нього адміністративного протоколу за ч. 4 ст. 85 КУпАП, уникає від явки до суду та не повідомив про причину неявки, не подав будь яких заяв. Таку поведінку суд розцінює як спосіб зволікання з розглядом справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Відтак, розгляд справи здійснений судом на підставі наявних у матеріалах доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їхній сукупності та співставленні, вважаю, що обставини справи з`ясовані повно і об`єктивно, що дає можливість суду дати належну оцінку зібраним по справі доказам та прийняти законне і обґрунтоване рішення, в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженими органами.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №295078 від 07.11.2025 року; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 07.11.2025 року; рапортом пом. начальника відділу начальника відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 від 07.11.2025 року; рапортом ст. зміни прикордонних нарядів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 від 07.11.2025 року про виявлення правопорушення та внесення інформації про ОСОБА_1 до бази даних ІТС «Гарт-5»; фото знаряддя лову; довідкою-витягом від 07.11.2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП відділом прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За змістом пп.1 п. 1 Розділу IV Правил любительського рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022 року забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову, як сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів.

Відповідальність за ч.4 ст. 85 Кодексу настає за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову.

Відповідно до санкції ч.4 ст.85 Кодексу за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у виді штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої.

Під час розгляду справи, дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини справи, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі в межах санкції ч.4 ст.85 КУпАП, яке буде достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно зіст.40-1КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 27, 33-35, ч.4 ст.85, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Штраф стягнути за наступними реквізитами: Татарбунарська міська ТГ, отримувач: ГУК в Од.обл./м.Татарбун./21081100, , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA0015732, код КДБ: 21081100.

Знаряддя лову: 1 (одну) сітку ліскову довжиною по 50 метрів, висотою по 1,5 метри, вічком (ячією) 45х45 мм, яку передано на зберігання до приміщення ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 ) відповідно до Протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів б/н від 07.11.2025 року - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: стягувач ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA9026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно із статтями 307, 308 Кодексу штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Суддя О.А.Дем`янова