ПОСТАНОВА

іменем України

17 грудня 2025 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, заміжньої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючої у Закладі дошкільної освіти № 3 с. Труханів Сколівської міської ради на посаді заступника директора з виховної роботи, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася, -

за ст. 122-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення на бланку серії ЕПР 1 № 514720, складеного 16.11.2025 року о 13:45 год. інспектором СРПП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції Дидівим Я.І. відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, останній ставиться в провину те, що вона 16.11.2025 року о 10:24 год., керуючи по вул. Лесі Українки у с. Труханів Стрийського району Львівської області належним їй транспортним засобом марки PEUGEOT моделі EXPERT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час роз`їзду з транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ моделі ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_3 , котрим керував водій ОСОБА_2 , допустила з ним зіткнення, після чого залишила зазначене місце дорожньо-транспортної пригоди, до котрої вона була причетною, чим порушила вимоги підпункту «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , будучи належно та завчасно повідомленою про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у призначене судове засідання з`явилася, після роз`яснення їй положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП своєї провини у порушенні інкримінованого їй підпункту «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху не визнала. Надала пояснення, згідно з котрими вона дійсно 16.11.2025 року о 10:24 год. по вул. Лесі Українки у с. Труханів Стрийського району Львівської області керувала належним їй транспортним засобом марки PEUGEOT моделі EXPERT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , й в цей час їй на зустріч з великою швидкістю рухався транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ моделі ML 270 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_3 , котрим напідпитку керував водій ОСОБА_2 .. Оскільки дорога дуже вузька, то вказаний водій не зміг дотриматися безпечної дистанції, як і не зменшив швидкість, а тому допустив зіткнення з керованим нею транспортним засобом, зокрема їх боковими дзеркалами заднього виду, й поїхав далі. Вона зупинилася, оглянула сою автівку та зрозуміла, що водій ОСОБА_2 зачепив лише ліве бокове дзеркало заднього виду керованого нею транспортного засобу, таке ушкодження було незначним, й вказаний водій одразу ж втік, то вона вирішила, що не буде витрачати час на виклик працівників поліції, а майнових претензій до вказаного водія мати не буде. То ж, почекавши ще близько десяти хвилин на місці події, не маючи наміру повідомляти про дорожньо-транспортну пригоду працівників поліції та за відсутності претензій до водія ОСОБА_2 , який так і не повернувся, вона поїхала у запланованій справі до храму на службу. Опісля служби, біля храму вже чекав її чоловік, який повідомив, що водій ОСОБА_2 приїхав до них додому та вимагає грошові кошти за пошкоджене у керованому ним транспортному засобі ліве бокове дзеркало заднього виду, бо інакше буде повідомляти працівників поліції про подію. Вона такій наглості водія ОСОБА_2 була подивована, розповіла про все, що сталося, своєму чоловіку, і вони обоє вирішили, що нехай водій ОСОБА_2 чинить як вважає за потрібне, а жодних коштів від них не отримає, то ж водій ОСОБА_2 й повідомив у подальшому працівників поліції про дорожньо-транспортну пригоду, винуватцем котрої сам же й був, зробивши на зло лише собі. Так, саме відносно водія ОСОБА_2 у подальшому були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, й відповідні матеріали скеровані до Сколівського районного суду Львівської області для їх розгляду.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, підпунктом «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху, порушення котрого ставиться у провину ОСОБА_1 , передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Своєю чергою, визначення дорожньо-транспортної пригоди наведене у пункті 1.10. Правил дорожнього руху, за змістом котрого дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, встановлює стаття 122-4 КУпАП.

Разом з тим, зібрані матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не підтверджують у цілому ту обставину, що ОСОБА_1 , будучи водійкою належного їй транспортного засобу марки PEUGEOT моделі EXPERT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрий причетний до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, у наведеній дорожній обстановці, не дотрималася вимог підпункту «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху, оскільки у судовому за сіданні встановлено, що одразу ж опісля дорожньо-транспортної пригоди, до котрої ОСОБА_1 була причетна, остання одразу ж зупинила керований нею транспортний засіб та залишалася на місці пригоди близько десяти хвилин. При цьому, суддею враховано, що ОСОБА_1 в описаній дорожньо-транспортній пригоді значиться потерпілою, а тому, за відсутності у неї на вказаному етапі претензій майнового характеру в силу незначних ушкоджень до водія іншого транспортного засобу, причетного до такої дорожньо-транспортної пригоди, який, на відміну від ОСОБА_1 , втік з місця пригоди, та відсутності наміру викликати на місце події працівників поліції, дії останньої не суперечать вимогам підпункту «а» пункту 2.10. Правил дорожнього руху.

Тобто, у діянні ОСОБА_1 , з урахуванням описаних обставин події, відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки остання: по-перше негайно зупинила керований нею транспортний засіб, причетний до дорожньо-транспортної пригоди, після чого залишалася певний час на місці події; по-друге будучи потерпілою, була переконана, що у них з водієм іншого транспортного засобу, причетного до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, який, будучи винуватцем, втік з місця події та не повернувся назад, відсутні будь-які взаємні претензії одне до одного та, як наслідок, необхідність повідомляти про вказану подію працівників поліції.

Відтак суддя, при встановлених усіх обставинах під час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Сколівського районного суду Львівської області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують в її діях складу наведеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, зокрема залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення для додаткового оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття провадження у цій справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Суддя також враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з положень ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору у межах розгляду даної справи.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 122-4, 221, 245, 247, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Володимир МИКИТИН