Справа №443/2055/25
Провадження №3/443/920/25
ПОСТАНОВА

іменем України

17 грудня 2025 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №499328 від 31.10.2025, 31 жовтня 2025 року о 14:06 год., в м.Жидачів по вул.Михайла Грушевського,35, Стрийського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Nissan Kubistar», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом з паркувального місця, не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, створив небезпеку у русі водію автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак « НОМЕР_2 » ОСОБА_2 , чим змусив водія ОСОБА_2 різко зменшити швидкість аж до зупинки транспортного засобу, та таким чином створив аварійну обстановку, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 під час розгляду справи заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, з підстав викладених у письмових поясненнях, зокрема пояснив, що 31.10.2025 біля 14.00 год. він припаркував свій автомобіль марки «Ніссан» по вул.Грушевського, 35 у м.Жидачів. Коли він паркувався, то спереду перед його автомобілем був припаркований автомобіль та коли він повернувся, то ззаду його автомобіля стояв інший автомобіль, що створювало для нього певні труднощі для виїзду. Він почав рухатися назад та вперед, намагаючись створити простір для виїзду на свою смугу руху. При цьому, він при маневрах постійно дивився як дзеркало заднього виду так і у дзеркало у салоні автомобіля. Коли він у черговий раз давав задній хід до автомобіля, який був припаркований позаду його автомобіля, то у дзеркало заднього виду він побачив, що рухається автомобіль працівників поліції, який призупинився за декілька метрів до його автомобіля. Після того, як автомобіль працівників поліції зупинився, він зрозумів, що автомобіль працівників зупинився для того, щоб він міг виїхати на свою смугу руху та поїхати. Однак він вирішив пропустити автомобіль працівників поліції, а тому здійснив рух вперед, там де був припаркований його автомобіль. Однак, оскільки автомобіль працівників поліції не здійснював рух, то він знов почав здійснювати рух назад, виїжджаючи із стоянки та мав можливість виїхати на свою смугу руху, оскільки проїзд був вільним та жодних інших автомобілів при цьому не було.

Здійснюючи маневри для виїзду із парковки, він включав аварійну сигналізацію. В подальшому він виїхавши із стоянки, його працівники поліції не зупиняли та жодних претензій до нього не мали. Рухаючись з вул.Грушевського він повернув на право до вул.Грюнвальдської та проїхавши близько 70 м. він був зупинений працівниками поліції, які повідомили його про те, що він порушив Правила дорожнього руху.

Зазначив, що він діяв в межах Правил дорожнього руху, не створював аварійної ситуації, а навпаки протягом 5-7 хв. намагався виїхати із стоянки, при цьому не створюючи перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачену адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно п.1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП встановлює перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Зокрема, такими доказами, згідно вищевказаної статті, можуть бути пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Диспозицією ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, а саме за:

перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками (ч.1 ст.122 КУпАП);

порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди (ч.2 ст.122 КУпАП);

ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху (ч.3 ст.122 КУпАП);

перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину (ч.4 ст.122 КУпАП), що спричинили створення аварійної обстановки, що примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №499328 від 31.10.2025, водію ОСОБА_1 ставиться у вину недотримання вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п.10.1 Правил дорожнього руху).

Відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Відповідно до ч. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Так, з дослідженого судом відеозапису, який міститься на CD-диску яка мала місце 31.10.2025 в м.Жидачів по вул.М.Грушевського, 35 вбачається, що автомобіль марки «Nissan Kubistar», державний номерний знак НОМЕР_1 , повільно здійснює рух заднім ходом з паркувального місця, уникаючи різкого виїзду на проїжджу частину, та в цей момент по вул.Грушевського рухається автомобіль працівників поліції, який наближаючись до автомобіля марки «Nissan Kubistar» зупинився. В подальшому автомобіль марки «Nissan Kubistar» зупинився та почав здійснювати рух вперед на паркувальне місце, надаючи можливість поліцейському автомобілю безпечно продовжити рух.

При цьому, з вищевказаного відеозапису, які мали місце по вул.Грушевського, 35 в діях водія автомобіля марки «Nissan Kubistar», державний номерний знак НОМЕР_1 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, зокрема п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, оскільки останній під час руху транспортного засобу заднім ходом жодним чином не створював небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, зокрема водію автомобіля марки «Mitsubishi Outlander».

Більше того, з відеозапису події яка мала місце по вул.Грушевського,35 в м.Жидачеві не вбачається (не зафіксовано), що після здійснення маневру виїзду із паркувального місця водієм автомобіля марки «Nissan Kubistar», державний номерний знак НОМЕР_1 , працівники поліції повідомляли останнього про те, що ним порушеного будь-які вимоги Правил дорожнього руху.

В подальшому, події відбувались не по вул.Грушевського, 35, тобто не на місці виїзду автомобіля з паркувального місця, та працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що останнім порушено Правила дорожнього руху, а саме створено аварійну обстановку при виїзді з паркувального місця. При цьому, ОСОБА_1 заперечував вказаний факт, та повідомляв працівників поліції, що при виїзді із парковки ним не було порушено жодних Правил дорожнього руху, оскільки здійснюючи рух назад він переконався, що позаду не має перешкоди, подав звуковий сигнал та включив аварійну сигналізацію, та почав здійснювати рух назад.

Отож, як встановлено під час розгляду справи, відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи встановленим судом, зокрема з дослідженого відеозапису події, яка мала місце 31.10.2025, поясненням особи, яка притягається до відповідальності, з яких зокрема встановлено відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одночасно, будь-яких інших достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, матеріали справи не містять.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02). Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого є значним, а також передбачає позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.І. Сливка