Справа № 930/1695/25
Провадження № 33/801/1298/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Войтка Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Люлика Романа Івановича на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.124 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року об`єднано в одне провадження справи за № 930/1695/25 та № 930/1696/25 про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, присвоїти об`єднаній справі 930/1695/25. Визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави. Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до обставин встановлених судовим рішенням, водій ОСОБА_1 13.07.2025 близько 23:30 у м. Немирів по вул. Горького,91, керував т.з. «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 не надав переваги в русі іншому т.з. чим спричинив ДТП, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, після чого водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці події чи в медичному закладі м. Вінниця. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку зі застосуванням приладу «Drager Alcotes 6810». Відповідно до тесту 01294 проведеного 13.07.2025 о 23:54 год газоаналізатором «Drager Alcotes 6810»водій дійсно керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння (результат огляду позитивний 0,22%).

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, 13.07.2025 о 23:30 в м. Немирів по вул. Горького, 91, водій ОСОБА_1 керував ТЗ марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , під час виїзду з другорядної дороги на головну не впевнився, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Nisan» на іноземній реєстрації, сим порушив ПДР України, а саме п. 10.1 в результаті чого тілесних ушкоджень ніхто не отримав, транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Люлик Р. І. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить оскаржувану постанову в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді першої інстанції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП незаконною. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що про те, що єдиним доказом, яким суд першої інстанції фактично обґрунтував висновок про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, є результат огляду з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», що зафіксував показник 0,22%.

Разом з тим судом першої інстанції не надано належної оцінки аргументам сторони захисту щодо граничного характеру зазначеного показника та впливу допустимої похибки вимірювань приладу на достовірність отриманого результату. У мотивувальній частині оскаржуваної постанови відсутні міркування, з яких суд дійшов висновку, що показник, який незначно перевищує мінімальне порогове значення, може вважатися беззаперечним і достатнім доказом стану сп`яніння.

Посилаючись на пункт 7 розділу ІІ Інструкції, суд першої інстанції формально зазначив, що стан алкогольного сп`яніння фіксується у разі, якщо показник тесту перевищує 0,0%, однак не врахував вимоги щодо оцінки доказів у їх сукупності та необхідність перевірки достовірності результатів вимірювання з урахуванням технічних характеристик приладу.

Як убачається зі свідоцтва про повірку та технічної документації на газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», допустима похибка вимірювань становить ±0,042% у діапазоні показників до 0,84%. За таких обставин зафіксований результат 0,22% перебуває в межах можливої похибки приладу, що не дозволяє однозначно стверджувати про перевищення встановленої нормативної межі.

З урахуванням допустимої похибки фактичне значення вмісту алкоголю могло бути меншим на 0,042%, тобто становити 0,178%, що не дає підстав для безумовного висновку про наявність стану алкогольного сп`яніння. Отже, результат огляду має граничний характер і сам по собі, без належної оцінки похибки вимірювань та інших доказів у справі, не може визнаватися належним і достатнім доказом вини особи. Неврахування судом першої інстанції зазначених обставин свідчить про неповноту дослідження доказів та передчасність висновків щодо доведеності перебування апелянта у стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт зазначає, що відповідно до даних приладу «Drager Alcotest 6810» під час проведення огляду 13.07.2025 о 23:54 год температура навколишнього повітря становила +28,0 °C. Водночас з відповіді Вінницького обласного центру з гідрометеорології від 04.05.2025 вбачається, що за даними найближчої до м. Немирів метеостанції «Вінниця» фактична температура повітря станом на 23:50 год того ж дня становила +17,1 °C. Таким чином, розбіжність температурних показників перевищує 10 °C.

З урахуванням того, що інструкцією до приладу «Drager Alcotest 6810» передбачено залежність похибки вимірювань від температури навколишнього повітря, зокрема можливу похибку до 0,05 мг/л у діапазоні від +25,0 °C до +50,0 °C, такі істотні розбіжності температурних даних ставлять під сумнів достовірність результатів огляду та виключають можливість визнання їх належними і допустимими доказами.

В апеляційній скарзі скаржник також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав у суді 02.12.2025, тоді як в Електронному кабінеті вона була розміщена лише 03.12.2025, тому був позбавлений подати апеляційну скаргу вчасно.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

При розгляді питання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд встановлює, що постанова Немирівського районного суду Вінницької області від 17.11.2025 ухвалена за відсутності ОСОБА_1 , а доказів її надсилання місцевим судом скаржнику матеріали справи не містять. Водночас відповідно до розписки адвоката Люлик Р. І. копію постанови отримано 02.12.2025, а апеляційну скаргу подано 04.12.2025.

Беручи до уваги зазначені обставини, положення Конституції України щодо права на апеляційне оскарження судових рішень, а також усталену практику Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах «Мельник проти України», «Пономарьов проти України»), де підкреслено необхідність забезпечення реального та ефективного доступу до правосуддя, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин.

Враховуючи це, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Люлик Р. І. підтримали доводи апеляційної скарги, просять її задовольнити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Люлика Р. І., вивчивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Постанова суду в частині закриття провадження у справі за ст.124 КУпАП в апеляційній скарзі не оскаржується, а отже постанова в цій частині не перевіряється апеляційною інстанцією.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вказаних вище вимог.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відносно ОСОБА_1 25.02.2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 390860 від 14.07.2025 (а. с. 37), в якому зазначено, що 13.07.2025 о 23:30 у м. Немирів по вул. Горького,91, ОСОБА_1 керував т.з. «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 не надав переваги в русі іншому т.з. чим спричинив ДТП, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, після чого водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці події чи в медичному закладі м. Вінниця. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку зі застосуванням приладу «Drager Alcotes 6810». Відповідно до тесту 01294 проведеного 13.07.2025 о 23:54 год газоаналізатором «Drager Alcotes 6810»водій дійсно керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння (результат огляду позитивний 0,22%), чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до доданих до протоколу акту огляду на стан сп`яніння, здійсненого поліцейським, та роздрукованого протоколу приладу «Drager» (тест № 1294) результат огляду ОСОБА_1 0,22 % (а. с. 38,39).

Докази, на які послався суд першої інстанції при ухваленні рішення апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до п. п. 6, 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 9.11.2015 р. №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.

Згідно п. 4 розділу II зазначеної вище Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Перелік технічних засобів, що використовуються поліцейськими для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затверджений наказом МВС України від 01 березня 2010 року №33, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 р. № 1529.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Drager Alcоtest 6810» та згідно результатів такого огляду було виявлено 0,22 ‰.

Технічними характеристиками приладу «Drager Аlcotest 6810», які наявні в загальному інформаційному просторі за посиланням (https://www.saturn-data.com/ukr/products/631/0/531/), передбачено похибку в залежності від температури навколишнього повітря, зокрема: при температурі від мінус 5 до +50 градусів Цельсія у діапазоні вимірювання від 0 до 0,84 ‰ (проміле) реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитися у межах ± 0,04 ‰ (проміле) та ± 5 % (від показання) в діапазоні > 0,84 ‰ ; дискретність виводу результатів 0,01 ‰ .

Тобто прилад «Drager Alcotest 6810» має допустиму похибку +0,04 ‰ проміле.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги доводи апелянта щодо недостовірності результатів огляду, отриманих за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810». Згідно з даними самого приладу, зафіксованими під час проведення огляду 13.07.2025 о 23:54 год, температура навколишнього повітря становила +28,0 °C.

Водночас з відповіді Вінницького обласного центру з гідрометеорології від 04.09.2025 (а.с. 60 зв. бік) вбачається, що за даними найближчої до м. Немирів метеостанції «Вінниця» фактична температура повітря 13.07.2025 о 23:50 год становила +17,1 °C. Таким чином, розбіжність між фактичною температурою та температурою, зафіксованою приладом, перевищує 10 °C.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги, що відповідно до технічної інструкції до приладу «Drager Alcotest 6810» у діапазоні температур від +25,0 °C до +50,0 °C допускається додаткова похибка вимірювання, суд доходить висновку, що за наявності істотної невідповідності температурних показників результати вимірювання не можуть вважатися достовірними та належними доказами у справі.

Відтак результат огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», що застосовувався для тестування останнього, свідчить про виявлення у нього вмісту алкоголю в межах похибки, заявленої виробником алкотестера, а тому немає підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджуються зібраними по справі доказами. Оскільки, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 та 280 КУпАП належним чином не перевірив і не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності, та не дав їм належної правової оцінки.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессегеі Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Доводи апеляційної скарги знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, спростовують висновків суду та дають підстав вважати що судом першої інстанцій було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ч. 1 до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, викладені у протоколі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а досліджені у судовому засіданні докази не є достатніми для висновку про наявність складу вказаного адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази у вчинені ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд вважає, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанову в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 17 листопада 2025 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження по справі закрити.

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко