Справа 362/2498/25
Провадження 3/362/1166/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2025 року о 21 годині 20 хвилин в селищі Калинівка Фастівського району Київської області по вулиці Центральна, 1 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки HONDA CIVIC, номерний знак НОМЕР_1 , була учасником дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), під час спілкування з поліцейськими, які були викликані на місце ДТП, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів). В порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилася, що зафіксовано на портативний реєстратор нагрудну камеру поліцейського.

Стосовно ОСОБА_1 поліцейським відділу поліції № 3 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшим сержантом поліції Пархоменком В.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у призначені судові засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

У судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвокат Семенков М.В., який заперечив правомірність складення протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки з відеозапису не вбачається факту керування його підзахисною та зупинки даного транспортного засобу поліцейськими. Зазначив, що ОСОБА_1 не була водієм транспортного засобу, водієм була інша особа, яку ОСОБА_1 , користуючись статтею 63 Конституції України, відмовилась назвати. Крім того, захисник звернув увагу, що ОСОБА_1 не було роз`яснено прав, передбачених статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, а також долучений до матеріалів справи відеозапис події, записаний на нагрудну камеру поліцейського є недопустимим доказом, оскільки він переривається, є змонтованим та неповним.

За клопотанням захисника Семенкова М.В. (вх. № 21282 від 02.09.2025) в судове засідання для надання пояснень викликано поліцейського Пархоменка В.Л., який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

У судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 пояснив суду, що він з колегою поліцейським прибули за викликом на місце ДТП. Прибувши на місце події, вони виявили транспортний засіб HONDA CIVIC, номерний знак НОМЕР_1 , який з`їхав з моста, особливих пошкоджень у вказаного автомобіля не було, але він був знерухомлений. Біля вказаного автомобіля знаходилась ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, нікого більше поруч не було. ОСОБА_1 сказала, що вона не була за кермом, але хто саме був відмовилась назвати. Поки оформлювали ДТП разом з напарником перебували поруч автомобіля близько двох годин, ніхто за цей проміжок часу до автомобіля не підходив, ніхто не повертався, ніякий інший тверезий водій не намагався забрати вказаний транспортний засіб. Тому викликали евакуатор, який забрав вказаний транспортний засіб на спеціальний майданчик. Оскільки ОСОБА_1 була єдина учасником ДТП за участю вказаного транспортного засобу та перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння, їй як водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. На місці ДТП ОСОБА_1 ухилялась від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager, в лікарню їхати відмовилась. Дана подія була зафіксована на нагрудну камеру поліцейського, стосовно водія складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Частиною першою статті 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту наведеної диспозиції статті вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, може проявлятися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка утворює самостійний склад зазначеного правопорушення.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння).

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом було досліджено відеозаписи події з нагрудної камери поліцейського, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи, де зафіксовано факти:

- встановлення поліцейськими особи водія при прибутті на місце ДТП та прохання до ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія, при цьому на питання поліцейського: "Машина Ваша?", ОСОБА_1 дала ствердну відповідь без усяких заперечень чи зауважень, що вона нею не керувала (21:16);

- на запитання поліцейського: "В якому напрямку рухалися?" ОСОБА_1 відповіла: "В прямому", при цьому не надала ніяких роз`яснень чи зауважень, що не вона була водієм (21:27:27);

- повідомлення поліцейським водію ОСОБА_1 про виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння та пропозиція пройти огляд у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager, на що водій погоджується та зазначає, що вживала "чуть чуть" (21:28), при цьому ніяких заперечень щодо необхідності такого огляду ОСОБА_1 не наводить;

- при проходженні огляду за допомогою газоаналізатора Drager ОСОБА_1 кілька разів ухилялася від такого проходження (21:31), після чого поліцейським було запропоновано водію ОСОБА_1 проїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, поки оформлюються матеріали ДТП (21:44);

- ОСОБА_1 повідомила, що їй треба взяти щось з автомобіля, сідає на місце водія, при цьому в автомобілі, крім неї, нікого немає (21:45:32);

- повторне повідомлення поліцейським про виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (21:48:50) та повторна пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння (21:49), на що ОСОБА_1 категорично відповіла: "Ні" (21:49:58);

- повідомлення ОСОБА_1 , що відносно неї буде складено протокол за частиною першою статті 130 КУпАП та роз`яснення їй прав (21:50:30); при цьому на питання поліцейського: "Права зрозумілі?" ОСОБА_1 надала ствердну відповідь, що спростовує доводи захисника щодо не роз`яснення прав ОСОБА_1 ;

- ознайомлення водія зі схемою місця ДТП, а також зачитування протоколу за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, при цьому на пояснення поліцейського "водійка, тобто Ви", ОСОБА_1 не заперечила факт керування нею транспортним засобом, в подальшому їй роз`яснено права згідно статті 63 Конституції України, що також спростовує відповідні доводи захисника. До того ж, ОСОБА_1 реалізувала своє право, передбачене статтею 63 Конституції України, відмовившись надавати пояснення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також ОСОБА_1 реалізувала своє право на захист в цій справі.

З огляду на застосування поліцейським відповідно до вимог статті 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, цей запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом.

На противагу доводам сторони захисту про те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є безперервним, суд зауважує, що перерви у відеозаписі є незначними за часом та пов`язані з технічними особливостями камер, при цьому усі фактичні обставини вчинення даного правопорушення знайшли своє відображення на відеозаписі.

З наведеного відеозапису вбачається, що транспортний засіб HONDA CIVIC, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 (яка жодного разу не заперечила факту керування транспортним засобом на відеозаписі), потрапив у ДТП, з`їхавши з моста, що й стало причиною виклику поліцейських на місце ДТП та відповідно фіксації факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких підтверджуючих відомостей чи документів, які б свідчили, що хтось інший, крім ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, суду не надано. На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 весь час знаходилась на місці ДТП, відповідала на питання поліцейських та не вказувала, що керувала інша особа. Тому суд розцінює заперечення захисником факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом як спосіб захисту.

Відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

- фактичними відомостями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №290954 від 04.04.2025, в якому ОСОБА_1 розписалась лише за отримання тимчасового дозволу на право керування;

- копією протоколу серії ЕПР1 № 290991 від 04.04.2025 за фактом вчинення ДТП, складеного щодо ОСОБА_1 , схемою місця ДТП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 04.04.2025, які повідомили, що бачили, як автомобіль HONDA CIVIC, номерний знак НОМЕР_1 , рухався на великій швидкості та водій якого, проїжджаючи мостом, не впорався з керуванням, внаслідок чого злетів з проїзної частини та завис на трубі поряд з озером;

- даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 та її відмову від проходження зазначеного огляду;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.04.2025, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 направлялась для проходження медичного огляду на стан сп`яніння до КНП "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування", огляд не проводився через відмову водія;

- рапортом поліцейського від 04.04.2025;

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04.04.2025.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми Інструкції №1452/735, у нього були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, та була учасником ДТП, у зв`язку з чим останній було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою газоаналізатора Drager або у найближчому медичному закладі КНП "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування", однак остання відмовилася від такого огляду.

При цьому суд звертає увагу, що пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок, а не право водія пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків з цього (брак часу, небажання водія тощо) Правила дорожнього руху не містять.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах.

У разі ухиляння водія від проходження огляду з тих чи інших підстав, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати стосовно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Щодо заперечення захисником факту керування та зупинки транспортного засобу поліцейськими під керуванням ОСОБА_1 , суд зазначає, що екіпажем поліції під час несення служби було виявлено автомобіль, який потрапив у ДТП під керуванням водія ОСОБА_1 , яка не заперечувала цього факту на відеозаписі та у якої в ході спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджується матеріалами справи.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази відповідно до статті 252 КУпАП, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особу порушника та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

За статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому ставка судового збору відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 27, 30, 33, 38, 40-1, 130, 221, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: Київська обл./м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору, які перерахувати за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів надсилається порушником до органу (посадової особи), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан