ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/518/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Бутрина С.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Також, провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови, водій ОСОБА_1 09 серпня 2025 року о 18 год 35 хв по вул. 15 Квітня, 6 у м. Тернопіль, керував транспортним засобом «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події із застосуванням технічного приладу Алкотестер та проведення такого огляду в КНП ТОМ ЦСНЗ ТОР категорично відмовився.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_1 - адвокат Бутрин С.В. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

показання свідка ОСОБА_2 , надані нею в судовому засіданні, є не достовірними та оманливими, оскільки суперечать її письмовим поясненням наявних у матеріалах справи;

ОСОБА_1 о 18:00 год не виконував функції водія, транспортним засобом не керував та зупинений працівниками поліції не був;

письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є сумнівні, та не можуть бути доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 , так як у них відсутні підписи свідків;

суд першої інстанції помилково зазначив про пошкодження ОСОБА_1 свого автомобіля, так як жодного пошкодження його автомобіль не отримав;

доданий до протоколу відеозапис не містить відомостей про зупинку працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а тому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом його вини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Бутрина С.В., які підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити її з викладених у ній підстав та скасувати постанову, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута 12 вересня 2025 року.

Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 надіслано не було.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з копією судового рішення ознайомився 19 вересня 2025 року, а апеляційна скарга подана 24 вересня 2025 року.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, він підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, а тому правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин справи і кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не підлягає перевірці в ході апеляційного розгляду.

Враховуючи те, що захисник ОСОБА_1 - адвокат Бутрин С.В. не оскаржує постанову суду в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд переглядає справу, лише в частині висновків суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим за епізодом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №417769 та №417733 від 09 серпня 2025 року; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 серпня 2025 року; схемою місця ДТП, яка сталася 09 серпня 2025 року; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5439809 від 09 серпня 2025 року; письмових поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 09 серпня 2025 року; поясненнях свідка ОСОБА_5 наданими нею у судовому засіданні; відеоматеріалах з нагрудних камер працівників поліції.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в оскарженій постанові по цій справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 о 18:00 год не виконував функцій водія, транспортним засобом не керував та працівниками поліції не зупинявся, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Так, даними письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , а також показань, наданих у судовому засіданні свідком ОСОБА_2 , підтверджується, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було виявлено працівниками поліції поряд з місцем зіткнення вказаного автомобіля з перешкодою. Крім того, відеозаписом нагрудних камер працівників поліції (файл export-5ptyi. час запису починаючи з 01:27:00) зафіксовано усні пояснення очевидця події, які повністю узгоджуються з даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з торговим ларьком, після чого вийшов з автомобіля і нецензурно висловлювався до пішохода, якого перед цим ледь не збив, а у відповідь на висловлене цим свідком зауваження погрожував йому фізичною розправою.

Відомості вказаних пояснень свідків та даних відеозаписів узгоджуються між собою, є послідовними та логічними, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх достовірними.

Натомість надані в ході апеляційного розгляду пояснення ОСОБА_1 про те, що він приїхав на місце події о 16 год. 00 хв. і до 18 год. 00 хв. автомобілем не керував, а протягом цього часу спілкувався з друзями, не підтверджені жодними доказами, а тому апеляційний суд оцінює як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності.

Також, з даних відеозаписів нагрудних камер працівників поліції не вбачається таких пояснень ОСОБА_1 працівникам поліції. Натомість зафіксовано його агресивну поведінку, погрози і нецензурні висловлювання до присутніх осіб, в тому числі працівників поліції, що підтверджує невідповідність його поведінки обстановці на місці події, тобто наявність ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції не ставив під сумнів факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а закрив провадження за ст.124 КУпАП з інших підстав у зв`язку з відсутністю доказів пошкодження майна потерпілого, тобто іншої особи, окрім водія, який порушив ПДР, що є обов`язковою ознакою складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Крім наведеного, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються даними копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5439809 від 09 серпня 2025 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП, за те, що він 09 серпня 2025 року о 18:00:03 год в м. Тернопіль, по вул.15 Квітня керуючи транспортним засобом «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_2 перемістив транспортний засіб після ДТП, чим порушив п.2.10.в ПДР.

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і в ході апеляційного розгляду не надано, отже на даний час вона не скасована і набрала законної сили.

Отже, доводи апеляційної скарги про недоведеність факту керування транспортним засобом не ґрунтуються на матеріалах справи і суперечать перевіреним судами першої та апеляційної інстанції обставинам, а тому не спростовують правильності висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 .

Надуманими є твердження захисника про те, що суд першої інстанції помилково зазначив про пошкодження ОСОБА_1 свого автомобіля, оскільки, як убачається з матеріалів справи, зокрема зі схеми місця ДТП, яка сталася 09 серпня 2025 року, транспортний засіб «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_2 , унаслідок зазначеної події отримав пошкодження переднього бампера з правого боку. Зазначена схема місця ДТП підписана ОСОБА_1 без зауважень.

Посилання апелянта на недостовірність показань свідка ОСОБА_2 , а також на сумнівний характер письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає безпідставними.

Суд першої інстанції дав належну оцінку цим доказам у їх сукупності, вказавши, що показання зазначених свідків є послідовними, узгоджуються між собою та з фактичними обставинами події, які зафіксовані об`єктивними даними відеозаписів нагрудних камер працівників поліції про те, що очевидці події безпосередньо на місці вказували на особу ОСОБА_1 як на водія автомобіля, який допустив зіткнення з перешкодою. Наявність окремих незначних розбіжностей між письмовими поясненнями та усними показаннями в судовому засіданні не свідчить про їх недостовірність, а навпаки підтверджує природність сприйняття подій без попереднього узгодження позицій.

Крім того, суд першої інстанції дослідив не лише копії письмових пояснень, а й інші докази наявні у матеріалах справи, а також допитав свідка безпосередньо в судовому засіданні, де свідок підтвердив викладені раніше обставини. Таким чином, доводи апелянта про недопустимість чи ненадійність цих доказів не знаходять свого підтвердження та не спростовують установлених судом фактичних обставин.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Бутрину С.В. строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бутрина С.В. - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року, відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя