"23" грудня 2025 р. Справа № 363/5968/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

встановив:

28 вересня 2025 року о 00 год. 47 хв. в м. Вишгород по вул. Набережній, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RENAULT», державний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння, зі згоди водія, проводився в медичному закладі Вишгородської ЦРЛ. Згідно висновку лікаря №197 водій Горобець керував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Зазначені дії вчинено ОСОБА_1 , який тричі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами з явними ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження оглядів відмовлявся. Так, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 липня 2025 року, яка набрала законної сили 08 серпня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, постановою Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року, яка набрала законної сили 16 червня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року, яка набрала законної сили 29 серпня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 51 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років без конфіскації транспортного засобу.

Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №467170 від 28 вересня 2025 року, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №467191від 28 вересня 2025 року складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння №197 від 28 вересня 2025 року, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28 вересня 2025 року, фотокопією посвідчення водія ОСОБА_1 з порталу «ДІЯ», даними відеозапису.

Таким чином, сукупність вказаних доказів узгоджується між собою, в повній мірі підтверджує обставини викладені в протоколі та сумнівів у суду не викликає.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 призначалась до розгляду тричі, а саме на 30 жовтня 2025 року, 25 листопада 2025 року та 23 грудня 2025 року. Однак ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судових засідань, у судові засідання не з`явився та причин своєї неявки суду не повідомив.

Відтак суд вважає за можливе розглянути матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за його відсутності.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Згідно ч. 3 ст. 130 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

Суд звертає увагу, що санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає обов`язкове стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, що є у власності правопорушника. Однак у матеріалах справи відсутнє будь-яке документальне підтвердження належності транспортного засобу «RENAULT», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , внаслідок чого застосування конфіскації транспортного засобу в межах даної справи є неможливим.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що з метою попередження та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді стягнення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 130, 283 і 284 КУпАП,

постановив:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя