П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Представниками поліції ОСОБА_1 обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, на підставі складеного протоколу від 15 листопада 2025 року, в якому зазначено, що 14 листопада 2025 року об 23-40 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хюндай Соната» н. з. НОМЕР_2 по вул. Федора Караманиць 59 у Покровському районі міста Кривого Рогу, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці), відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі, що зафіксовано на відео реєстратор та нагрудні камери поліцейських, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені під відео фіксацію вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак від дачі пояснень ОСОБА_1 у протоколі відмовився.

Натомість, ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти складеного відносно нього протоколу за ст. 130 ч. 1 КУпАП, вказуючи, що він не вживав алкогольні чи інші заборонені речовини за кермом, а працівники поліції його зупинили незаконно та не проводили його огляд фактично, вказавши вигадані ознаки його сп`яніння, щоб змусити пройти огляд в медичному закладі, після чого склали протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП, хоча він не відмовлявся пройти огляд. Таким чином просив суд закрити провадження по даній справі через відсутність у його діях ознак будь-якого правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Вірко В. В., підтримуючи доводи ОСОБА_1 , надав письмові заперечення, де вказував, що складений відносно ОСОБА_1 протокол був, коли він знаходився вже у припаркованому автомобілі, який не порушував при цьому ПДР та не вчиняв адміністративні правопорушення, тому вимога про перевірку його документів була протиправною. У зв`язку із чим, всі наступні вимоги робітників поліції відносно ОСОБА_1 були незаконні. Додавав, що технічна фіксація події не велась безперервно працівниками поліції в порушенння закону. Вважав, що рапорт та протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівників поліції є неналежними доказами. Зважаючи на викладені обставини, з урахуванням принципу презумпції невинуватості особи, просив суд справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так суд зазначає, що за п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п. 3 Розділу І «Інструкції» вбачається, що ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, є поведінка, що не відповідає обстановці; запах алкоголю з порожнини рота.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Натомість, вивчивши наявні матеріали справи, суд не може погодитись із доведеністю перебування ОСОБА_1 під час керування ним 14 листопада 2025 року транспортним засобом «Хюндай Соната» н. з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного вмотивування.

Так на підтвердження факту керування саме водієм ОСОБА_1 14 листопада 2025 року транспортним засобом «Хюндай Соната» н. з. НОМЕР_2 по вул. Федора Караманиць 59 у Покровському районі міста Кривого Рогу в справі мається відео фіксація на оптичному диску з нагрудних камер поліцейських та реєстратора на автомобілі працівників поліції, тому суд відкидає посилання захисника Вірко В. В. на те, що перед судом не було доведено факт керування ОСОБА_1 таким транспортним засобом.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд також вказує, що з долученого до протоколу про виявлене правопорушення рапорту поліцейського вбачається, що 14 листопада 2025 року було у водія транспортного засобу «Хюндай Соната» н. з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який вже зупинився, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в передбаченому законом порядку.

В той же час суд зазначає, що рапорт працівників поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.

Також суд зауважує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, тому з огляду на своє нейтральне становище свідок здатен об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Отже, у даному випадку рапорт працівників поліції, який безпосередньо склав відносно ОСОБА_1 протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП від 15 листопада 2025 року не може бути визнано допустимим доказом для підтвердження скоєння правопорушення особою за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 161/5372/17.

У протоколі за ст. 130 ч. 1 КУпАП вказано також, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного спяніння.

Натомість, на оглянутому судом відео з нагрудних камер поліцейських, долучених до справи, взагалі не вбачається проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на предмет виявлення у нього ознак алкогольного спяніння, оскільки працівники поліції обмежились лише тим, що повідомили водію ОСОБА_1 , що він має такі ознаки, незважаючи на те, що ОСОБА_1 взагалі не виходив з машини, а працівники поліції не намагалмся провести його огляд на виявлення ознак спяніння.

При цьому ОСОБА_1 на відео заперечував вживання ним алкогольних чи будь-яких інших заборонених речовин, а під час спілкування з поліцейськими поводив себе цілком адекватно, чітко відповідаючи на питання, висловлюючи свої заперечення, внаслідок чого його поведінка на думку суду відповідала обстановці, тому посилання працівників поліції на те, що поведінка ОСОБА_1 , що не відповідає обстановці, суд відхиляє як недоведену.

Також суд критично відноситься до того, що у ОСОБА_1 була така ознака спяніння, наведена поліцейськими, як запах алкоголю з порожнини рота, оскільки на долученому до справи відео така ознака не підтверджується, а працівниками поліції така ознака спяніння ОСОБА_1 не перевірялась.

Таким чином суд вказує, що перевірити, чи був у такого водія запах алкоголю з порожнини рота, на теперішній час неможливо, оскільки такого огляду працівниками поліції не було проведено на місці зупинки ОСОБА_1 , тому суд позбавлений можливості визнавати такий факт доведеним.

На підставі викладеного вмотивування суд вважає, що посилання працівників поліції на те, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного спяніння є недоведеним, враховуючи сукупність зібраних доказів по справі, які спростовують наявність у ОСОБА_1 ознак спяніння, на які посилались працівники поліції.

На підтвердження відмови 14 листопада 2025 року від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі та місці зупинки ОСОБА_1 у матеріалах справи мається на цифровому диску відео фіксація з нагрудних камер поліцейських, на якій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі за участі працівників поліції, вказуючи, що він бажає проїхати до такого закладу самостійно, оскільки заперечував, що він порушував ПДР чи скоював будь-яке правопорушення, тому не погоджувався із діями працівників поліції.

Таким чином оглядом відео фіксації, наданої працівниками поліції, вбачається, що ознаки спяніння, які зазначені поліцейськими в протоколі від 15 листопада 2025 року, не підтверджуються дослідженими доказами в суді, а відмова ОСОБА_1 від проведення огляду на стан визначеного поліцейськими стану спяніння була зумовлена незгодою водія із діями працівників поліції щодо процедури виявлення у нього ознак алкогольного спяніння.

Отже, доводи ОСОБА_1 , що останній не вживав заборонені речовини, не були в судовому засіданні спростовані, а наявність у нього ознак алкогольного спяніння не було підтверджено належними доказами по справі.

При цьому суд вказує, що закон, як підставу для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вимагає наявність підстав (ознак), що такі водії перебувають у стані алкогольного чи іншого спяніння.

Таким чином встановлення ознак спяніння водія на місці зупинки транспортного засобу покладається на працівників поліції, які, в разі встановлення таких ознак, повинні направити разом із складеним протоколом про виявлене правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП докази на підтвердження наявності таких ознак, тобто підстав вважати, що водій має ознаки перебування у стані алкогольного чи іншого спяніння.

Натомість, розглядом справи та вивченими доказами в суді не було підтверджено наявність 14 листопада 2025 року у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння, на які посилались у протоколі за ст. 130 ч. 1 КУпАП працівники поліції.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про недотримання працівниками поліції процедури проведення встановлення ознак спяніння у ОСОБА_1 , оскільки ознаки алкогольного спяніння у водія фактично не перевірялись, а в суді такі ознаки не були доведені зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Суд в цьому сенсі вказує що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-р/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене вмотивування, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належні та допустимі докази провини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином суд дійшов переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки у судовому засіданні не було доведено поза розумним сумнівом порушення ним п. 2.5 ПДР, як водієм транспортного засобу, як наслідок не було доведено у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На підставі викладеного обґрунтування виключається провадження у вказаній справі згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 280, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя: Д. О. Козлов