Справа № 442/8834/25
Провадження №3/442/2514/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 грудня 2025 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою про закриття кримінального провадження від 23.09.2025, кримінальне провадження №0001063 від 08.12.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України закрито, матеріали направлено нач. Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, ОСОБА_1 07.12.2016 о 00:00 год. на ділянці автодороги між селами Унятичі та Лішня на відстані 700 м до стели «Лішня», керуючи транспортним засобом Chevrolet Tracker д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку села Лішня, вчинив наїзд на ОСОБА_2 , внаслідок чого авто отримало механічні ушкодження, а пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, від яких на місці ДТП померла. ОСОБА_1 порушив п.2.3.б ПДР, про що було складено протокол серії ЕПР1 №510142.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими за ст. 124 КК України як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім цього, ОСОБА_1 07.12.2016 близько 17:30 год., будучи причетним до ДТП на автодорозі між селами Унятичі та Лішня, на відстані 700 м до стели «Лішня», керуючи транспортним засобом ChevroletTracker д.н.з. НОМЕР_1 залишив місце ДТП, чим порушив п.2.10.а ПДР, про що було складено протокол серії ЕПР1 №510125.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими за ч.122-4 КУпАП України залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Крім цього, ОСОБА_1 07.12.2016 о 00:00 год. на вул. Самбірській поблизу магазину «Калина» у м. Дрогобич Львівської області керував транспортним засобом Chevrolet Tracker д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку судово-токсологічної експертизи №4204/2016-т від 21.12.2016 року, у крові ОСОБА_1 виявлено етиловий сприт в кількості 1.61 проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР, про що було складено протокол серії ЕПР1 №510113 від 11.11.2025.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими за ч. 1 ст. 130 КК України керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зазначені справи відповідно до постанови від 19.12.2025 об`єднано в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номера 442/8834/25, провадження 3/442/2514/2025.

Поза увагою судді не може залишитись той факт, що справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до постанов судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2025 були повернуті для належного оформлення.

Однак, 03.12.2025 вказані вище протоколи були повторно направлені до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області без повного усунення недоліків, зазначених в постановах Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2025.

За таких обставин, уникаючи зайвого формалізму, вважаю за можливе розглянути по суті вказані повторно направлені протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП в межах, встановлених зазначеними протоколами.

Суддею тричі призначався розгляд даної справи, однак на судове засідання, призначене на 16.12.2025 ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи та бажанням скористатись правовою допомогою, у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 18.12.2025.

18.12.2025 від адвоката особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи на більш пізній термін, доєднання її до системи "Електронний суд" та ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 19.12.2025, адвоката долучено до системи "Електронний суд" та надано можливість ознайомитись з матеріалами справи в електронному вигляді.

Крім цього, ОСОБА_1 та його захисника повідомлено про дату, час, місце та порядок розгляду справи шляхом надсилання повістки в системі "Електронний суд".

18.12.2025 від адвоката Слуцької Т.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи, який призначено на 19.12.2025 для належної підготовкою до судового захисту.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи клопотання адвоката щодо необхідності відкладення розгляду справи, вважаю, що таке клопотання задоволенню не підлягає та направлене на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, з огляду на закінчення 22.12.2025 строків накладення адміністративного стягнення.

При цьому враховую, що відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Приймаючи до уваги те, що суддею вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, забезпечено його право на захист, а також враховуючи, що протоколи в справі про адміністративні правопорушення складені після закриття 23.09.2025 кримінального провадження за фактом події, яка мала місце 07.12.2016 і 22.12.2025 закінчуються строки накладення адміністративного стягнення. Крім цього, подія мала місце 07.12.2016, протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 були складені за його присутності 11.11.2025 , а отже, у ОСОБА_1 було достатньо часу для підготовки до захисту. У зв`язку з чим причини його неявки до суду визнаються неповажними, а підстави для відкладення розгляду справи, вказані адвокатом, необґрунтованими.

Перевіривши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно положень пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.10.а ПДР - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язанийнегайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Частиною 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.3.б. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язанийбути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 2.9.а. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про підтвердження факту порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний; керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини вчинення ОСОБА_4 зазначених правопорушень підтверджуються :

-відомостями із протоколу серії ЕПР1 №510113 від 11.11.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 07.12.2016 о 00:00 год. на вул. Самбірській поблизу магазину «Калина» у м. Дрогобич Львівської області керував транспортним засобом Chevrolet Tracker д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку судово-токсологічної експертизи №4204/2016-т від 21.12.2016 року, у крові ОСОБА_1 виявлено етиловий сприт в кількості 1.61 проміле;

-відомостями із протоколу серії ЕПР1 №510142 від 11.11.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 07.12.2016 о 00:00 год. на ділянці автодороги між селами Унятичі та Лішня на відстані 700 м до стели «Лішня», керуючи транспортним засобом Chevrolet Tracker д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку села Лішня, вчинив наїзд на ОСОБА_2 , внаслідок чого авто отримало механічні ушкодження, а пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, від яких на місці ДТП померла;

-відомостями із протоколу серії ЕПР1 №510125 від 11.11.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 07.12.2016 близько 17:30 год., будучи причетним до ДТП на автодорозі між селами Унятичі та Лішня, на відстані 700 м до стели «Лішня», керуючи транспортним засобом ChevroletTracker д.н.з. НОМЕР_1 залишив місце ДТП;

-постановою про закриття кримінального провадження від 23.09.2025, відповідно до якої в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається вимог порушення Правил дорожнього руху, які б перебували у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП та її наслідками у вигляді загибелі потерпілої ОСОБА_5 , а також, те, що смерть потепілої наступила швидко, ОСОБА_1 зупинився та знаходився біля потерпілої і місце ДТП залишив після зупинки біля нього рейсового автобуса, з якого до потерпілої вийшли пасажири, а отже в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України. Разом з тим, оскільки водій ОСОБА_1 на момент ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння та залишив місце ДТП, в діях останнього вбачаються ознаки адміністративних правопорушень;

-висновком експерта №4204/2016-т від 21.12.2016, відповідно до якого у крові ОСОБА_1 виявлено етиловий сприт в кількості 1.61 проміле;

-даними протоколу огляду місця ДТП від 07.12.2016, відподіно до якого оглянуто місце події, де сталася 07.12.2016 ДТП;

-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 08.12.2016; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 08.12.2016;

-висновком експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи у кримінальному провадження №01063 №588 від 30.07.2021 №588;

-відеоматеріалами на DVD-R диску.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, не надано.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у судді немає.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли, оскільки вимогами ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, а тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, які відносяться до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З врахуванням вимог ст. 23 КУпАП, призначене судом адміністративне стягнення буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Враховую також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 283-284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі статті 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на вказаний строк після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Курус Р.І.