Єдиний унікальний номер 728/2988/25
Номер провадження 3/728/1150/25
П О С Т А Н О В А
18 грудня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Глушко О.І. при секретарі Коваленко В.В.,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше притягався до адміністративної відповідальності:
- 02.12.2024 року постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 130 КУпАП з призначенням стягнення у виді штрафу в сумі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу (правопорушення скоєно 26.10.2024 року);
за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, -
10.11.2025 року о 12 год 50 хв в м. Бахмач по вул. Тиницькій, поблизу будинку 1, ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому 02.12.2024 року Фрунзенським райсудом м. Харкова був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями порушив п. 2.1 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча викликався засобами поштового зв`язку та шляхом поміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності з урахуванням положень ст. 268 КУпАП.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху повинні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 по факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння кваліфіковано за ч.2 ст. 130 КУпАП.
Диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 цієї статті, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дії ОСОБА_1 по факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння слід перекваліфікувати з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки попереднє правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив 26.10.2024 року, а правопорушення, за вчинення якого відносно ОСОБА_1 розглядається вказана справа, останній вчинив 10.11.2025 року. Тобто на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення 10.11.2025 року відсутнє повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
У КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку слід застосувати аналогію закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".
У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У даній справі встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно й особа, яка вчинила це адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
З позиції Верховного Суду в постанові від 19 жовтня 2021 в справі №552/2540/20 вбачається, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації/зміни кваліфікації допускаються лише в бік покращення становища особи, зокрема шляхом застосування закону про менш тяжке діяння. Закриття судом провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій не узгоджується із завданнями судочинства. Відмова від переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено звинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного і створить умови для повторної віктимізації.
Перекваліфікація інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення призведе до пом`якшення відповідальності та не порушує його прав і не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення.
В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він протягом року після вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, скоїв аналогічне правопорушення; склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за які він повинен нести адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 36 ч. 2 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Оскільки вищевказані адміністративні правопорушення скоєні однією й тією самою особою і справи про адміністративні правопорушення розглядаються одним і тим же органом, тому для зручності їх розгляду адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 доцільно об`єднати в одне провадження.
Враховуючи, що більш серйозним правопорушенням є правопорушення, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, то саме за цією частиною статті ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення.
Відповідно до абз. 4 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» з наступними змінами не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
З урахуванням особи правопорушника, який не вперше притягується до адміністративної відповідальності, характеру вчинених правопорушень, які становлять значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, та обставин справи, суд вважає за необхідне призначити йому стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.
Керуючись ст.ст. 40-1, 126 ч. 5, 130 ч.1, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити вказаний штраф у передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І.Глушко