П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2025 Справа №607/16040/25 Провадження №3/607/6155/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №403592 від 26.07.2025, водій ОСОБА_1 26.07.2025 о 21 год. 19 хв. в м. Тернопіль, перехрестя вул. С. Будного та вул. Лучаківського керував транспортним засобом Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду в КНП ТОМЦСНЗ ТОР з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та вказав на неправомірність дій працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки твердження працівників поліції про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння є надуманими і спрямованими лише на неправомірне доставлення його до ТЦК та СП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Молень Р.Б. в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, просить закрити провадження провадження у справі щодо нього за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП врахувавши наступне.

У протоколі про адміністративне правопорушення, який складено відносно ОСОБА_1 зазначається, що він складений 26.07.2025 о 22 год. 59 хв. в місті Тернополі на бульварі Лучаківського, 7, однак у відповідності до Реєстру назв вулиць та інших геонімів Тернопільської міської територіальної громади, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради №8/п17/03 від 22.08.2022. бульвару Лучаківського в м. Тернополі немає.

В описі установлених даних у протоколі зазначено: «26.07.2025 о 21 год. 19 хв. м. Тернопіль, бульвар перехрестя вул. С. Будного та вул. Лучаківського водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Форд Фієста днз НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Захисник вказав, що із наведеного опису установлених даних неможливо встановити місце (чи то бульвар, чи то вулиця, чи перехрестя вулиць) вчинення адміністративного правопорушення, а відтак непідтвердженим є факт вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також, захисник вказав, що висновки працівників поліції про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння є хибними, оскільки неприродна блідість обличчя, яку в умовах недостатньої видимості та в темну пору доби встановив поліцейський, є звичайним за цих обставин фізичним проявом втоми. Наявність інших ознак сп`яніння є суб`єктивним та хибним припущенням поліцейського.

Адвокат Молень Р.Б. вказав, що як протоколом про адміністративне правопорушення, так і іншими матеріалами справи не підтверджується висунення поліцейським в зрозумілій та доступній формі вимоги проходження в установленому законом порядку медичного огляду.

Більше того, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він заперечив вживання наркотичних речовин та повідомив про отриманий на місці зупинки транспортного засобу стрес та хвилювання, що і стало причиною тремтіння пальців рук.

Жодних інших дій, які можна було б кваліфікувати як відмову від проходження чи ухилення від проходження огляду, ні відеозапис, ні інші матеріали справи не містять.

Захисник вказав, що направлення на проходження медичного огляду, яке наявне в матеріалах справи, не містить відмітки про його отримання або про відмову в отриманні ОСОБА_1 , що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також, захисник просить взяти до уваги той факт, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, за результатами якого встановлено відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Крім цього, сторона захисту вказала, що ОСОБА_1 не було забезпечено право на отримання професійної правничої допомоги на місці зупинки транспортного засобу.

Із вказаних підстав захисник просить закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП його вина доводиться матеріалами адміністративної справи виходячи із наступного.

Відповідно до положень п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За результатами розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №403592 від 26.07.2025; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП ТОМЦСНЗ ТОР від 26.07.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.07.2025, рапортом командира взводу № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ст. лейтенанта поліції С. Станько, відеоматеріалами, які містяться на оптичному диску, а також копією постанови серії ЕНА №5323360 від 26.07.2025із якої вбачається, що ОСОБА_1 26.07.2025 о 21 год. 19 хв. в м. Тернополі, перехрестя вул. С. Будного та вул. Лучаківського керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 а ПДР. За порушення вказаних Правил дорожнього руху ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи. З цих підстав ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, який складено відносно ОСОБА_1 зазначається, що він складений 26.07.2025 о 22 год. 59 хв. в місті Тернополі на бульварі Лучаківського, 7, однак у відповідності до Реєстру назв вулиць та інших геонімів Тернопільської міської територіальної громади, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради №8/п17/03 від 22.08.2022. бульвару Лучаківського в м. Тернополі немає не заслуговує на увагу, оскільки допущення помилки щодо назви частини населеного пункт, зокрема помилкове зазначення бульвар Лучаківського, в той час, як вірним зазначенням є вулиця Лучаківського, не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Твердження про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 не заслуговує на увагу, оскільки спростовується відеозаписом із автореєстратора патрульної машини, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Посилання захисника на те, що виявлені працівником поліції у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння є надуманими не можуть братись до уваги, оскільки працівник поліції за результатами особистого спілкування із водієм вправі самостійно доходити висновку про наявність або відсутність у водія ознак сп`яніння. Вказаний висновок поліцейського в подальшому підлягає перевірці шляхом проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі. Оскільки водій ОСОБА_1 не скористався правом пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, а тому його заперечення щодо наявності ознак наркотичного сп`яніння не можуть братись до уваги.

Твердження захисника про те, що працівник поліції не сформулював чітку та зрозумілу вимогу на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не беруться судом до уваги, оскільки спростовуються змістом відеозапису із нагрудної камери працівника поліції на якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі на запитання працівника поліції чи погоджується водій пройти такий огляд.

Посилання на самостійне проходження водієм ОСОБА_1 огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння не може братись до уваги, оскільки є недійсним в силу вимог ч.4 ст. 266 КУпАП, яка визначає, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського і огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Посилання на порушення права водія ОСОБА_1 на отримання професійної правничої допомоги на місці зупинки транспортного засобу є необґрунтованим, оскільки у водія ОСОБА_1 , з моменту зупинки керованого ним транспортного засобу, було достатньо часу для самостійного забезпечення участі адвоката при розгляді його справи, в той час, як працівники поліції, за встановлених обставин справи, не зобов`язані забезпечувати участь адвоката при розгляді адміністративної справи.

Інші обставини на які посилається захисник в обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність та вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (Сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (Один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (Тридцять чотири тисячі) грн. в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич