П О С Т А Н О В А

іменем України

22 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Сенчишин Ф.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Голобородька Д.І., представника потерпілого Головняка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 10 листопада 2025 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 в районі ЛЕП № 318 по вул. Передовій у м. Дніпро, керував транспортним засобом «CADILLAC ESCALADE», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та порушивши вимоги п. 14.6 Правил дорожнього руху України, здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA AVENSIS», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що здійснював маневр випередження без виїзду на смугу зустрічного руху, коли автомобіль «TOYOTA AVENSIS», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , раптово, не переконавшись в безпечності маневру, не надавши йому перевагу в русі, здійснив перестроювання ліворуч, внаслідок чого він, уникаючи зіткнення був вимушений зміститися ліворуч на зустрічну смугу руху, однак не зміг уникнути зіткнення.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками патрульної поліції за ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція зазначеного адміністративного правопорушення є бланкетною - посилається на правила дорожнього руху, при порушенні яких утворюється склад адміністративного правопорушення.

Працівниками УПП встановлене порушення ОСОБА_1 п. 14.6 Правил дорожнього руху України, за яким обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті та 100 м поза населеним пунктом.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 08 грудня 2025 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні 11 листопада 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та встановлено порушення останнім п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Вказана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду України, викладені, зокрема, у постанові № 5-218кс15 від 05 листопада 2015 року, якими врегульовані подібні правовідносини, передбачені ст. 286 КК України, які за об`єктивною стороною відмінні від ст. 124 КУпАП лише за наслідками.

Так, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Для правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність у випадках, коли ДТП сталися за участі двох водіїв транспортних засобів, особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

За версією, викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 виконував маневр обгону.

При цьому, сам ОСОБА_1 послідовно зазначену обставину заперечував, і як у письмових поясненнях, наданих одразу після ДТП, так і в судовому засіданні, стверджував, що частково виїхав на смугу зустрічного руху лише уникаючи зіткнення з автомобілем «TOYOTA AVENSIS».

Потерпілий ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях зазначає, що автомобіль «CADILLAC ESCALADE» в момент зіткнення здійснював обгін його автомобіля по зустрічній смузі руху.

Наведене суд оцінює в сукупності з тим, що потерпілий не зазначає траєкторію руху вказаного автомобіля до початку здійснення ним маневру а також з тим, що за твердженнями обох водіїв ширина проїзної частини в місці ДТП була достатньою білі безпечного проїзду автомобілів двома смугами руху в одному напрямку (обидва водії стверджують, що здійснювали випередження). За таких обставин, у водія ОСОБА_1 , до початку здійснення автомобілем «TOYOTA AVENSIS» маневру зміщення ліворуч, були відсутні підстави для виїзду на зустрічну смугу руху та здійсненням там обгону. З урахуванням наведеного, а також відсутності доказів, які б спростовували версію ОСОБА_1 щодо механізму розвитку події ДТП, суд вважає недоведеним факт виїзду автомобіля «CADILLAC ESCALADE» на зустрічну смугу руху до початку здійснення автомобілем «TOYOTA AVENSIS» маневру зміщення ліворуч.

Таким чином, із досліджених судом доказів встановлено, що черговість подій ДТП була саме такою: автомобіль «TOYOTA AVENSIS», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснив маневр перестроювання ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «CADILLAC ESCALADE», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який здійснював маневр випередження без виїзду на смугу зустрічного руху, чим створив для останнього перешкоду для руху. Водій автомобіля «CADILLAC ESCALADE», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , намагаючись уникнути зіткнення, діючи в умовах аварійної обстановки, здійснив частковий виїзд на смугу зустрічного руху, тобто не виконував маневр обгону, а його виїзд на смугу зустрічного руху був наслідком порушення ПДР іншим учасником руху.

З огляду на викладене, в умовах дорожньої обстановки, що склалася, дії водія ОСОБА_1 не регламентувалися вимогами п. 14.6.(а) Правил дорожнього руху, відповідно у межах зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

22.12.2025