ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7814/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Білобловського С.В., потерпілої ОСОБА_2 , захисника потерпілої Ігнатенка В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2025 року о 21 годині 08 хвилин на вул. Г. Афанасьєва (Заслонова), 20 в м. Києві в порушення п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб - відеокамеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 04 жовтня 2025 року о 21 годині 08 хвилин на вул. Г. Афанасьєва (Заслонова), 20 в м. Києві, керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 2.3 б), 11.3, 16.1 ПДР, рухаючись у по вул. Г.Афанасьєва у лівій смузі, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, оскільки права смуга була зайнята припаркованими транспортними засобами, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, наближаючись до перехрестя, не надав перевагу в русі автомобілю «Рено Сандеро» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався йому назустріч своєю смугою, внаслідок чого між ними сталося зіткнення на ділянці пішохідного переходу, поблизу перехрестя, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він рухався на своєму автомобілі та пересікав перехрестя вул. Санаторної і вул. Г.Афанасьєва, рухався по центру дороги, щоб закінчити маневр. Водій ОСОБА_2 повинна була його пропустити, щоб він закінчив маневр, однак вона цього не зробила і сталося лобове зіткнення. Винною в даній ДТП вважає водія автомобіля «Рено» ОСОБА_2 . Щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 вказав, що дійсно відмовився від проходження медичного огляду, оскільки перенервував, вину свою у порушенні п. 2.5 ПДР також не визнає.

Адвокат ОСОБА_1 - Білобловський С.В. надав суду письмові пояснення, в яких наполягав на направленні матеріалів справи за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на дооформленння, оскільки матеріали справи складені з порушенням вимог КУпАП, в схемі ДТП не повно відображені обставини цієї події, зокрема, відсутні припарковані автомобілі, які необхідно було об`їхати ОСОБА_1 , та які займали частину смуги по якій він рухався, відсутні знаки пріоритету, не вказана ширина проїзної частини дороги, по якій рухалися транспортні засоби. Захисник вважає, що інспектором поліції Шевченком Є.В. було помилково зроблено висновок, що в даній ДТП винен саме ОСОБА_1 . Захисник вважає, що підтвердженням того, що саме ОСОБА_2 порушила вимоги ПДР, що стало причиною зіткнення є запис з відеореєстратора, на якому видно, що вона виїхала на смугу зустрічного руху та рухалася, не зменшуючи швидкість аж до моменту зіткнення, при цьому не гальмувала. Також захисник надав суду заяву, в якій просив з метою забезпечення прав ОСОБА_1 , якому завдано матеріальних збитків в результаті протиправних дій ОСОБА_2 внаслідок даної ДТМ, притягнути останню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Разом з цим, захисник вказав, що вони самостійно звернулися до експерта та надали відповідні вихідні дані для проведення експертного дослідження, з метою встановлення хто з учасників ДТП порушив вимоги ПДР, що є у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП. Для цього вони самостійно провели деякі заміри, і з`ясували, що ті заміри, що вказані у схемі не відповідають дійсності. Одночасно, захисник надав суду відповідний висновок експерта №2-11/25 автотехніка та транспортного трасолога по факту ДТП від 24.11.2025 р. ОСОБА_10 відповідно до висновків якого, фахівець вказує на суттєві недоліки у схемі ДТП та після дослідження наданих йому вихідних даних, приходить до висновку, що аварійна дорожня ситуація була створена діями водія автомобіля «Рено Сандеро» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , які суперечили вимогам п.1.5, 2.3 б),12.1 та 13.3 ПДР України. Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП ніяких пояснень захисник не надав суду.

Також судом допитана потерпіла ОСОБА_2 , яка в суді пояснила, що вона рухалася на своєму автомобілі по вул. Санаторній у своїй смузі для руху та переїжджала перехрестя з вул. Г.Афанасьєва, на якому і сталося зіткнення. Вона закінчувала маневр і вже виїхала на перехрестя, а ОСОБА_1 мав змогу заїхати між припарковані автомобілі і вони б роз`їхалися нормально. Однак, ОСОБА_1 , рухався посередині дороги, при цьому виїхав на зустрічну смугу і навіть не намагався уникнути зіткнення. ОСОБА_2 вказала, що вона бачила, що ОСОБА_1 рухався їй назустріч, проте уникнути зіткнення у неї не було технічної можливості. А Коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, то було видно, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, судом допитана свідок ОСОБА_4 , яка була на місці зіткнення транспортних засобів відразу після того, як це сталося. Так свідок пояснила, що самого моменту зіткнення вона не бачила. Підійшла коли вже сталося зіткнення, спочатку ОСОБА_1 заперечував, що він був за кермом. Пізніше він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, який йому було запропоновано поліцейським, свідок в цей час була поруч і чула від ОСОБА_1 запах алкоголю. А потерпіла ОСОБА_2 пройшла такий тест.

У зв`язку з клопотання захисника Білобловського С.В. про повернення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на дооформлення, оскільки на схемі не відображені всі обставини ДТП, судом викликано поліцейського Шевченка Є.В., який складав протоколи про адміністративні правопорушення та схему ДТП.

Інспектор поліції Шевченко Є.В. в суді пояснив, що 04.10.2025 р. по спецлінії «102» надійшов виклик про дорожньо-транспортну пригоду, сталося лобове зіткнення на нерегульованому перехресті. Виїхавши на місце пригоди, отримавши усне пояснення від очевидців, було встановлено, що за кермом був чоловік кремезної статури, одягнутий у чорну куртку та світлу футболку, який після ДТП відразу втік з місця події. Встановити стан водіїв після ДТП було важко, а тому обом водіям було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_2 це зробила відразу та у неї не виявлено ознак сп`яніння, а інший водій ОСОБА_1 категорично відмовився, після чого йому було роз`яснено наслідки відмови і складено протоколи за ст.130 ч.1 та ст. 124 КУПАП. На питання захисника Білобловського С.В. , інспектор поліції Шевченко Є.В. вказав, що на тій смузі по якій рухався ОСОБА_1 дійсно були припарковані транспортні засоби без порушень ПДР, які не заважали останньому розминутися із зустрічним автомобілем. Переглянувши відеозапис, поліцейські бачили, що автомобіль ОСОБА_1 рухався у тій смузі, де мала рухатися ОСОБА_2 . На схемі не відображені припарковані транспортні засоби, оскільки відповідно до вимог інструкції, на схемі відображаються транспортні засоби, які приймали участь у ДТП . Інспектор вказав, що на схемі не вказано ширину проїзної частини, проте нанесений сталий орієнтир, від якого проводилися всі заміри лазерним вимірювальним приладом. Також інспектор вказав, що водій ОСОБА_1 рухався по зустрічній смузі та мав технічну можливість роз"їхатися з автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , проте цього не зробив. А тому поліцейським було складено протокол за порушення ПДР саме стосовно ОСОБА_1 .

На питання захисника Ігнатенка В.М. інспектор неодноразово повторив, що ОСОБА_1 міг повернутися у свою смугу руху, де був проміжок між припаркованими транспортними засобами, проте він цього не зробив, і після зіткнення він чітко залишився стояти у зустрічній смузі.

Захисник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Ігнатенко В.М. просив суд визнати ОСОБА_1 винним у порушенні 2.3 б), 11.3, 16.1 ПДР, які стали причиною зіткнення транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При прийняті рішення, просив суд врахувати той факт, що заміри смуг руху, які були зроблені ОСОБА_1 самостійно за допомогою власної рулетки експерт не мав права брати до уваги, оскільки такі заміри проводяться за допомогою спеціальної вимірювальної техніки, яка підлягає спеціальній періодичній повірці. А відтак, захисник Ігнатенко В.М. , вважає, що такий доказ є недопустимим та не може братися до уваги експертом. Щодо самого висновку експерта, то захисник Ігнатенко В.М. вважає його також недопустимим, оскільки експерт бере до уваги заміри, які були зроблені самостійно ОСОБА_1 технічними засобами, які не відповідають вимогам вимірювальної техніки. Крім цього, у своєму висновку експерт бере до уваги відеозапис лише з відеореєстратора потерпілої, а не бере до уваги відеозапис з бодікамер поліцейських. І такий підхід експерт для проведення даного дослідження на думку захисника свідчить про вибірковість та необ`єктивність. Захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення вимог ПДР, які стали причиною зіткнення і просив суд визнати його винним.

Вислухавши учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_8 , інспектора поліції Шевченка Є.В., захисників Білобловського С.В. та Ігнатенка В.М., дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.3 б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 11.3 ПДР на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Відповідно до вимог п. 16.1 ПДР Перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, 04 жовтня 2025 року о 21 годині 08 хвилин на вул. Г. Афанасьєва (Заслонова), 20 в м. Києві керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 2.3 б), 11.3, 16.1 ПДР, рухаючись у по вул. Г.Афанасьєва у лівій смузі, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, оскільки права смуга була зайнята припаркованими транспортними засобами, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, наближаючись до перехрестя, не надав перевагу в русі автомобілю «Рено Сандеро» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався йому назустріч своєю смугою, внаслідок чого між ними сталося зіткнення на ділянці пішохідного переходу, поблизу перехрестя, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Так, зі схеми ДТП вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталося на нерегульованому перехресті вул. Санаторна з вул. Г.Афанасьєва в м. Києві, прямо на пішохідному переході. Проїзна частина дороги має по одній смузі в зустрічному напрямку, транспортні засоби рухалися в зустрічному напрямку, автомобіль «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 рухався посередині проїзної частини, а автомобіль «Рено Сандеро» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 ближче до правого краю. Зі схеми чітко вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався посередині проїзної частини дороги, виїхавши на смугу зустрічного руху.

Дані, відображені на схемі ДТП, повністю узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_2 та свідка Шевченка Є.В. , які суд вважає правдивими та такими, що повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначену схему ДТП суд визнає належним та допустимим доказом, оскільки вона складена відповідно до вимог закону, підписана обома учасниками ДТП та поліцейським, без будь яких зауважень на місці її складання.

Доводи захисника Білобловського С.В. , що під час складання матеріалів ДТП було допущено ряд порушень, зокрема у схемі ДТП, на якій відсутні розміри ширини проїзної частини та не зазначені припарковані транспортні засоби по ходу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , що свідчить про її неповноту і невідповідність, та потребує додаткового оформлення працівниками поліції, суд не приймає до уваги та вважає хибними, оскільки вони повністю спростовуються даними схеми ДТП, яка складена без будь-яких зауважень з боку водіїв та поясненнями інспектора поліції Шевченка Є.В.

Крім того, суд вважає, що питання про направлення адміністративного матеріалу вирішується судом до початку дослідження доказів, у відповідності з вимогами ст. 278 КУпАП.

Надаючи оцінку висновку експерта № 2-11/25 автотехніка та транспортного трасолога по факту ДТП від 24.11.2025 р. ОСОБА_9 , який був наданий захисником Білобловським С.В. під час розгляду справи в суді, суд також не приймає його до уваги з огляду на те, що вказана експертиза була проведена на підставі вихідних даних, які були зібрані самостійно ОСОБА_1 та його захисником поза межами судового провадження, з використанням вимірювальних приладів, які не відповідають вимогам вимірювальної техніки та не пройшли повірку. Разом з цим, очевидним є те, що ОСОБА_1 був явно зацікавлений у тому, аби отримати висновок експерта за яким в його діях відсутні порушення ПДР, адже це свідчило б про його невинуватість в даній судовій справі.

Пояснення водія ОСОБА_2 суд вважає правдивими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються даними схеми ДТП, яка судом визнана належним та допустимим доказом та відеозаписом, на якому зафіксовано момент зіткнення транспортних засобів.

Оцінюючи, всі зібрані у справі докази в їх сукупності, зокрема дані схеми ДТП, механізм отриманих механічних ушкоджень, пояснення учасників пригоди та свідків, суд приходить до висновку про доведеність вини водія ОСОБА_1 в порушенні п2.3 б), 11.3, 16.1 ПДР України, оскільки останній, рухаючись через нерегульоване перехрестя, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_2 та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про доведеність вини водія ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як заначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473726, 04 жовтня 2025 року о 21 годині 08 хвилин на вул. Г. Афанасьєва (Заслонова), 20 в м. Києві в порушення п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб - відеокамеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що він дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки перенервував.

Зазначене підтвердила свідок ОСОБА_8 , що в її присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім зазначеного, його винність у порушенні п. 2.5 ПДР підтверджується зібраними та перевіреними судом доказами, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 473726, карта обліку адміністративного правопорушення, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписом, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР, оскільки останній, керуючи автомобілем та здійснивши дорожньо-транспортну пригоду, на вимогу поліцейського, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку як на місці зупинки так і в медичному закладі.

При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 , ставлення до вчинених правопорушень, його суспільну небезпеку та негативні наслідки, які могли настати внаслідок даного правопорушення,відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у межах санкції статті ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя