Справа №534/2980/25
Провадження №3/534/589/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Солоха Олег Володимирович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

На розгляд до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області надійшли два протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із постановою суду від 01.12.2025 згадані справи стосовно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження для спільного розгляду.

Згідно протоколу серії ЕПР1 №494306, 26.10.2025 о 01 год 29 хв в с. Кияшки на 89 км траси М-22 Полтава-Олександрія ОСОБА_1 керувала автомобілем марки ЗАЗ TF698P, державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахувала дорожньої обстановки, виїхала на зустрічну смугу дорожнього руху та скоїла зіткнення з вантажним автомобілем Volvo fh440 державний номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом Code r s3384d державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, після чого автомобіль ЗАЗ TF698P, державний номерний знак НОМЕР_2 , став некерованим та здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги де в подальшому відбулося перекидання транспортного засобу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно протоколу серії ЕПР1 №494260, 26.10.2025 о 01 год 29 хв в с. Кияшки на 89 км траси М-22 Полтава-Олександрія ОСОБА_1 керувала автомобілем марки ЗАЗ TF698P, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, правопорушник, його захисник та потерпілий у судове засідання не з`явилися.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Охмак В.І. звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 . Рішення прохав прийняти на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою в якій розгляд справи прохав провести у його відсутність, зазначив, що коли він рухався на автомобілі, йому на зустріч виїхав автомобіль, який скоїв дтп, зачепив праву сторону його автомобіля. Водійка автомобіля марки ЗАЗ TF698P, державний номерний знак НОМЕР_2 на думку потерпілого перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494306, 26.10.2025 о 01 год 29 хв в с. Кияшки на 89 км траси М-22 Полтава-Олександрія ОСОБА_1 керувала автомобілем марки ЗАЗ TF698P, державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахувала дорожньої обстановки, виїхала на зустрічну смугу дорожнього руху та скоїла зіткнення з вантажним автомобілем Volvo fh440 державний номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом Code r s3384d державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, після чого автомобіль ЗАЗ TF698P, державний номерний знак НОМЕР_2 , став некерованим та здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги де в подальшому відбулося перекидання транспортного засобу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Її дії підлягають кваліфікації за ст.124 КУпАП, оскільки вона, будучи учасником дорожнього руху, допустила порушення вимог п. 12.1, п.11.3 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколомпро адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494306, даними схеми місця ДТП та письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пунктами 1.4, 1.5).

У відповідності до п.11.3 ПДР України, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Згідно із п.13.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотрималася, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другої згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню нею нових правопорушень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Як убачається зі змісту складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494260, 26.10.2025 о 01 год 29 хв в с. Кияшки на 89 км траси М-22 Полтава-Олександрія ОСОБА_1 керувала автомобілем марки ЗАЗ TF698P, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася у встановленому законом порядку, чим порушила п.2.5 ПДР України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи із змісту п.8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015, у разі скоєння дорожньо - транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду розглянув справу № 158/1606/20 і зазначив, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису відеофіксації порушення, який долучено до матеріалів справи, вбачається фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння на вимогу поліцейського. Крім того, суд наголошує, що працівниками поліції зазначені підстави огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема зазначено про наявність ознак алкогольного сп`яніння, таких як: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук.

Суд зазначає, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі в м. Кременчук.

Зокрема, в матеріалах справи мається направлення на огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із вказаними ознаками алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я в м. Кременчук. На пропозицію пройти огляд в медичному закладі в м. Кременчук ОСОБА_1 відмовилася.

На відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що керувала транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що напередодні вживала алкогольні напої.

Суд вказує, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП та наслідки складення відносно неї протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була ознайомлена після його складення, копію протоколу отримала.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей), об`єктивно узгоджуються між собою та наданим записом відеофіксації порушення, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, суддя вважає за необхідне накласти на порушника адміністративне стягнення: за ст.124 КУпАП - у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік; за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.40-1,283,294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення:

за ст.124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік;

за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У порядку ч.2 ст.36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 18 грудня 2025 року в приміщенні Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області.