Справа № 170/687/25 Провадження № 3/170/482/25
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
11 грудня 2025 року сел. Шацьк
Суддя Шацького районного суду Стрілець Н.В., в присутності захисника ОСОБА_1 - адвоката Клострейх О.В., розглянувши в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який до адміністративної відповідальності не притягувався, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
16 серпня 2025 року о 00 год. 40 хв., ОСОБА_1 в с. Світязь по вул. Молодіжній, Ковельського району Волинської області, керував автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановлений законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер ARSM, номер тесту 11 від 16.08.2025, результат тесту 1,09. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. В ході розгляду справи ОСОБА_1 було подано клопотання про зупинення провадження у справі до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби. В письмовому клопотанні клопотання про закриття провадження у справі захисник адвокат Клострейх О. посилалась на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому відповідно огляд військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння має відбуватись у відповідності до норм ст. 266-1 та Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Просила визнати огляд на стан сп`яніння недійсним, а докази додані до протоколу про адміністративне правопорушення недопустимими, як такі, що отримані з порушенням встановленого законом порядку. Захисник вважає, що поліцейським при складанні протоколу було допущено суттєві порушення вимог чинного законодавства, оскільки будучи обізнаними, що зупинили транспортний засіб під керуванням військового, не повідомили представників ВСП про даний факт та не викликали на місце події останніх. Також захисник адвокат Клострейх О. просила в разі визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення застосувати щодо нього за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Клострейх О. підтримала подані нею клопотання. Заслухавши пояснення сторони захисту, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Пункт 2.9 (а) ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до п. 2, 3, 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами. До протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським додано: Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; Результат тесту приладу Драгер 6820 №11 від 16.08.2025; Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та наявний його підпис у відповідній графі; постанову про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №348706, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн.; відгук-Характеристика про наявність інформації щодо притягнення особи до відповідальності; копію посвідчення водія, довідку про його видачу; диск з відеозаписом з місця події. В Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 : різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода. Результат огляду на стан сп`яніння: позитивна 1,09 проміле, в графі "З результатами згоден" зазначено - " ОСОБА_1 ", та його підпис. Результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер, тест № 11 від 16.08.2025, показник позитивний (1,09 проміле). В письмових поясненнях, наявних в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав «випив пива». З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця події, вбачається, як поліцейські зупиняють транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , останній на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу погоджується, після озвучення результату тесту -1,09 проміле, ОСОБА_1 погодився з його результатом, у зв`язку з чим відмовився їхати до закладу охорони здоров`я. Допитаний в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_3 надав покази про те, що 16.08.2025 під час несення служби на території Шацької територіальної громади, в комендантську годину, близько 00.40 год. в с. Світязь по вул. Молодіжній рухався автомобіль, водій якого (як пізніше встановлено ОСОБА_1 ) не був пристебнутим ременем безпеки. Після зупинки даного транспортного засобу, при спілкуванні з водієм були помітні явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та порушена мова. Тому, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Водій погодився, пройшов тест, проба була позитивною. Проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, оскільки погодився з результатом тесту, проведеного на місці зупинки. На запитання сторони захисту відповів, що в салоні автомобіля з ОСОБА_1 в якості пасажира перебувала дівчина, водій повідомляв, що їде додому. Також водій повідомив, що є військовослужбовцем, проте знаходиться чи на реабілітації чи у відпустці. Повідомлення про дану обставину ВСП не здійснювалось, оскільки водій порушив правила дорожнього руху, у зв`язку з чим огляд на стан сп`яніння проводився у відповідності до ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також щодо ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП (керування т/з з непристебнутим ременем безпеки та неподання покажчику повороту при зміні напрямку руху).
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 (а) ПДР України, тобто у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Національній гвардії України, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 06.03.2025. Згідно довідки про обставини травми, виданої 23.07.2025 в/ч НОМЕР_3 , ОСОБА_1 05.07.2025 отримав: ВТ: проникаюче ВОСП лівої скроневої ділянки. ВЧМІ. Забій головного мозку, ВОСП лівого передпліччя з вогнепальним переломом ліктьової кістки. Поранення отримав при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях на території Донецької області. Суд не знаходить підстав для зупинення провадження у справі з огляду на наступне. Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією. Поряд з цим ст. 38 КУпАП чітко визначені строки накладення адміністративного стягнення на особу, у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, при цьому, чинним КУпАП не визначено зупинення строків накладення адміністративного стягнення у разі зупинення провадження у справі. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, та має всі можливості в інтересах особи подати суду пояснення, клопотання та докази у справі. Таким чином, зважаючи на відсутність процесуально визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі, одночасно враховуючи, що введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства, суд відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.
Водночас, сторона захисту вважає, що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки огляд ОСОБА_1 , як військовослужбовця, повинен був проводитись у порядку, визначеному ст.266-1 КУпАП, у зв`язку з чим проведений огляд є недійсним.
Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з огляду на таке.
Стаття 266-1 КУпАП передбачає порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, з аналізу цієї норми закону вбачається, що вона визначає процедуру проведення огляду при вчиненні тих адміністративних порушень, об`єктом яких є порядок проходження військової служби, однак жодним чином не стосується порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особи водія, який керує транспортним засобом, де об`єктом проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У даній справі відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №571749 від 16.08.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (керування водіями транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння).
Отже, об`єктом такого правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає: 1) у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 2) або ж у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Суб`єктом проступку є водій транспортного засобу.
З матеріалів справи, у тому числі відеозапису із боді-камери, встановлено, що 16 серпня 2025 року о 00 год. 40 хв., ОСОБА_1 в с. Світязь по вул. Молодіжній, Ковельського району Волинської області, керував автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Аналіз вищенаведених норм законодавства та встановлених обставин справи дає прийти до висновку, що ОСОБА_1 у час його зупинки працівниками поліції перебував в статусі водія, тобто суб`єктом правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому було правильно застосовано процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка передбачена ст.266 КУпАП, а також положеннями Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.
Тому дії ОСОБА_1 правильно було кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на викладене, доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, є повністю неприйнятними, оскільки вони є власними судженнями і жодним чином не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Тому, суд заслухавши сторону захисту, показання свідка, дослідивши докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і його винуватість повністю доведена матеріалами справи.
При цьому, вирішуючи питання про застосування адміністративного стягнення, суд відхиляє клопотання захисника про незастосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами через призму застосування аналогії закону (ст.69 КК України).
Суд відзначає, що позбавлення права керування транспортними засобами є основним, а не додатковим стягненням, а тому є обов`язковим до його накладення судом. Відтак, альтернативи для суду в частині застосованого стягнення, у цьому конкретному випадку, у суду не виникає.
Діючий КУпАП, на відміну від загальних положень КК України, не передбачає можливості накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції певної норми, або не накладення одного з видів стягнень, передбаченого санкцією відповідної норми як обов`язкового.
Наведений вище підхід відповідає п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому з урахуванням наведеного вище нормативного регулювання, закріпленого в КУпАП, визначено, що судам за правилами КУпАП основні й додаткові стягнення слід застосовувати в межах санкцій відповідних норм.
А відповідно до вимог ч. 4 ст. 3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.
Суд вважає, що адміністративне стягнення, передбачене в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, згідно якого адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.
Разом із тим, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку як для самого водія так і для інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.
Підвищення ефективності впливу на дисципліну учасників дорожнього руху забезпечується чітким визначенням правових санкцій за вчинення такого правопорушення.
Зокрема, встановлена законодавцем санкція за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не передбачає призначення іншого стягнення ніж те, що передбачено вказаною санкцією.
При цьому, суд виходить з того, що при визначенні стягнення необхідно враховувати виховну дію правопорушника, оскільки покарання, повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямоване на попередження вчинення правопорушень іншими особами. Застосовуючи законне стягнення за вчинене правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки.
Таким чином, даний Закон передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортними засобами, а покликання захисника на застосування аналогії закону, а саме вимог ст. 69 КК України, є безпідставними. Отже, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 40-1 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 гривень (тридцять чотири тисячі гривень).
Суддя /підпис/ Н.В.Стрілець Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Стрілець