Провадження № 3/592/3469/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Корольова Галина Юріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Сумській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військового, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

23.09.2025 року о 22:06 год в м.Суми по вул.Британська, 14, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Land Rover н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за згодою ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу газааналізатора Alcotest Drager 6820, що підтверджується тестом №2006 від 23.09.2025 року, з позитивним результатом 1,10 проміле ОСОБА_1 був згоден, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Рвачов О.О. заявив клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП або вирішити питання щодо можливості призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст.69 КК України, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом. Адвокат пояснив, що його підзахисний винним себе в інкримінованому правопорушенні не визнає і вважає, що провадження в справі належить закрити в зв`язку з тим, що він діяв у стані крайньої необхідності, а саме 23.09.2025 року виконував бойове завдання.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, за приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та його вина підтверджується наступними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №463157 від 23.09.2025 року; тестом №2006 спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, результат тесту 1,10 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яким ОСОБА_1 був згоден; відеозаписом.

Жодного підтвердження на спростування вищенаведених аргументів суду не надано.

Крім того, суддя критично ставиться до доводів адвоката з приводу того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності з огляду на наступне.

Згідно із ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Стаття 17 КУпАП наводить вичерпний перелік обставин, які виключають можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності у разі вчинення нею адміністративного правопорушення. Варто розуміти, що скоєне особою діяння містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУПАП, проте через вказані обставини не є адміністративними правопорушенням.

Згідно із ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За наявності усіх трьох наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем, однак захисником не доведено, що він діяв у стані крайньої необхідності, зокрема відсутні докази наявності бойового розпорядження чи іншого завдання. Відповідно до положень Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовцям заборонено вживати наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також спиртні напої під час проходження та виконання обов`язків військової служби, за винятком випадків медичного призначення. Виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену статтею 172-20 КУпАП. У разі повідомлення про необхідність виконання бойового завдання ОСОБА_1 зобов`язаний був повідомити безпосереднього командира про перебування у стані алкогольного сп`яніння та бути відстороненим від його виконання з метою забезпечення військової дисципліни, безпеки та недопущення негативних наслідків для боєздатності підрозділу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З приводу клопотання захисника про те, що у разі визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП не позбавляти його права керування транспортними засобами, суддя зазначає наступне.

Так, держава, діючи через законодавчий орган Верховну Раду України, позбавила суд права обирати вид стягнення, який доцільно накласти на особу. У випадку розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, суд виконує лише роль органу, який встановлює наявність вини особи або її невинуватості, оскільки, у випадку визнання особи винною, стягнення визначено ч. 1 ст. 130 КУпАП безальтернативно, не залежно від будь-яких обставин.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи значимість правопорушення, його суспільну небезпеку, яка може тягнути, кількість ДТП, які вчиняються в стані сп`яніння на території держави, особу порушника, ступінь його вини і безальтернативне призначення будь-якого іншого виду стягнення, вважаю що ОСОБА_1 повинен бути підданий адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням його права керування транспортними засобами і з нього належить стягнути судовий збір у відповідності з вимогами ст.40-1 КУпАП у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, …а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч.ч.1 і 2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Керуючись ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Галина КОРОЛЬОВА