Справа № 203/8722/25
Провадження № 3/0203/2551/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

22.12.2025 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Смольняков О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рнокпп НОМЕР_1 , керівника ТОВ «Сігмаур Фінанс», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.163-4 КУпАП

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №326/24-09 від 17 листопада 2025 року, посадова особа ОСОБА_1 - керівник ТОВ "Сігмаур Фінанс", вчинила правопорушення у перевіряємому періоді (18.04.2018р. по 31.12.2024 р.),. під час проведення перевірки встановлено триваюче правопорушення: підприємством в Додатку 4 ДФ за червень 2024р. до податкового розрахунку за 2 квартал 2024 року не відображено за ознакою доходу «178» суму немайнового внеску (прибутковий касовий ордер від 04.06.2024 №СВ - 0000001 на суму 51000.00 грн.), що внесена учасником товариства ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до статутного фонду юридичної особи - емітента корпоративних прав в обмін на такі корпоративні права, та підприємством задекларовано недостовірні відомості, а саме, в Додатках 4 ДФ за жовтень 2024р., за листопад 2024 року та за грудень 2024 року до Податкового розрахунку за 4 квартал 2024 року відображено суми нарахованого військового збору у розмірі 0 грн., а за даними бухгалтерського обліку суми нарахованого військового збору за жовтень 2024р. становлять 30 грн., за листопад 2024 року - 30 грн, та за грудень 2022 року- 100 грн. Порушені вимоги пп. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, та розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4 у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 року № 773), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2015 року за №111/26556, що виразились у ч. 1 ст. 163-4 КУпАП

В судове засідання, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи до суду не з`явилася.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Протопоп Ю.А. надійшло клопотання, про закриття провадження у справі та розгляд справи за їх відсутності.

На підставі ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки дане адміністративне правопорушення не відноситься до категорії правопорушень, де явка особи, відповідно до вимог КУпАП визнається обов`язковою.

Вивчивши матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення та заперечення на нього, подане до суду стороною захисту, суд приходить до наступного висновку.

Згідно пункту 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акту (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Відповідно до підпункту 86.7.1. пункту 86.7. ст. 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акту перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Згідно наданого суду клопотання про закриття провадження по справі, товариство з обмеженою відповідальністю «Сігмаур Фінанс» не погоджується з винесеним ГУ ДПС у Дніпропетровській області Актом № 4526/04-36-07-09/42075864 від 27.10.2025 та відповідно, подало Заперечення на Акт вих. № 19.11 від 19.11.2025 року. На сьогоднішній день Товариством «Сігмаур Фінанс» не отримано податкове повідомлення рішення, яке, в разі отримання, буде оскаржене до Державної податкової служби України.

Окрім того, відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду (справа №140/388/19 від 19.06.2020) акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. Акт перевірки це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть висуватися лише ті вимоги, що стосуються доказів.

Таким чином, до закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки, результати перевірки не можуть бути підставою для висновків щодо наявності в діях відповідальних осіб порушень вимог податкового законодавства.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо того, що висновки Акту перевірки мали наслідком для платника податків вжиття юридично-значимих дій, в тому числі складання та узгодження податкового-повідомлення рішення.

У зв`язку із викладеним, висновок про наявність у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого з посиланням на акт перевірки є передчасним, а акт перевірки не є належним і допустимим доказами вчинення мною адміністративного правопорушення.

Крім того, до матеріалів справи не надано доказів, що уповноваженими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийнято, надіслано та вручено у встановленому законом порядку податкове повідомлення-рішення, без наявності якого, згідно приписів п. 86.7 ст. 86 ПК України, посилання на акт перевірки є безпідставним, оскільки акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та містить висновки інспектора під час її проведення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд не може собою підміняти органи, які зобов`язані довести провину особи у вчиненні адміністративного правопорушення належними доказами, одним з яких є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідатиме критеріям допустимості у разі дотримання як процедури його складення, так і форми та змісту, як того вимагають положення ст. 256 КУпАП.

Враховуючи, те, що протоколи про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, недотримання при його складанні вимог ст. 256 КУпАП щодо зазначення суті правопорушення, позбавляє суд можливості належним чином всебічно, повно і об`єктивно розглянути справу по суті та винести законне і обґрунтоване рішення, тому відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, а тому провадження по справі має бути закрито у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене та керуючись ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Смольняков