Справа №-613/2067/25 Провадження №-3/613/706/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області 16 жовтня 2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №477433 від 08 жовтня 2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вказаного вище протоколу, 08 жовтня 2025 року о 17.01 год. по вул. Харківській, 2, в селищі Максимівка, Богодухівського району Харківської області, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Hyundai i30 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу під відеозапис із застосуванням технічного засобу відеозапису нагрудної Body Cam № 17, чим порушив п. 2.9 (А) ПДР України.

ОСОБА_1 в судові засідання 29 жовтня 2025 року, 06 листопада 2025 року, 08 грудня 2025 року та 19 грудня 2025 року не з`явився з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи повідомлений. В письмових поясненнях, викладених в протоколі серії ЕПР1 №477433 від 08 жовтня 2025 року, зазначив, що не згоден з даним адміністративним правопорушенням.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Суддя, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , який повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Судом враховується практика ЄСПЛ про особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення, що прирівнюється до кримінального процесуального законодавства.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог п.2.9 «а» ПДР передбаченач.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС України 07.11.2015 №1395.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що поліцейським Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Штрахом Б.С. на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager 6810». Після повідомлення працівниками поліції результатів огляду ОСОБА_1 з ними не погодився та неодноразово повторював, що результат не може бути таким, що також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 підписався та зазначив, що не згоден з результатом.

Разом з тим, поліцейський Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Штрах Б.С. повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, та не звертаючи увагу на незгоду останнього з результатами Драгеру, не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

При цьому, до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Богодухівська ЦРЛ» від 08 жовтня 2025 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду, що повністю спростовується оглянутим відеозаписом подій.

Наведені вище обставини вказують на істотне порушення працівником поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак, і недійсності вказаного огляду.

Таким чином, за порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результати вказаного огляду є неналежним та недопустимим доказом.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» та вважає, що усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Таким чином, за порушення визначеного законом порядку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, результат такого огляду не можна вважати належним та допустимим доказом, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 266, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя