Справа № 462/9246/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 514357 від 16.11.2025, ОСОБА_1 16.11.2025 о 00.02. год. на вул. Скнилівська - вул. Виговського у м. Львові керувала автомобілем марки «KIA Niro», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Alcotest Drager 7510, результат тесту якого: 1,34 ‰, чим порушила п. 2.9.а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та її захисник адвокат Мотрук М.Ю. у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відтак, враховуючи, що вимогами ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення у справі по суті, вважаю за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Окрім цього, у матеріалах справи міститься подане до суду 10.12.2025 захисником Мотруком М.Ю. клопотання про закриття провадження у справі, в якому вказав на відсутність у матеріалах справи належних та допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Долучена до матеріалів справи роздруківка технічного засобу Драгер за результатами огляду на стан сп`яніння є неналежної якості друку, в результаті чого встановити із такого результат тесту неможливо, оскільки чітко відображено лише останню цифру результату «4», натомість попередня цифра відображена внаслідок затертостей фарби як «0», хоча у протоколі поліцейський вказує показник огляду як «1.34‰», та в той же час будь-які інші цифри тесту, які мали передувати перед зазначеними у роздріківці взагалі відсутні. За наведеного, із врахуванням того, що дисплей приладу Драгер після проходження огляду на місці події ОСОБА_1 поліцейським не пред`являвся їй для ознайомлення, зазначені у протоколі відомості щодо результату огляду на стан алкогольного сп`яніння ґрунтуються лише на припущенні достовірності таких та не підтверджують жодними належними доказами. Однак сам лише протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження викладених у ньому обставин належними доказами, не може слугувати самостійним доказом винуватості особи. Із наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських не вбачається у поведінці ОСОБА_1 жодних ознак перебування останньої у стані алкогольного сп`яніння, остання у поведінці та спілкуванні поводилась адекватно, виважено та відповідно до обстановки події та при цьому звертає увагу на те, що поліцейські, пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння не повідомили останній про виявлення в неї хоча б одної з ознак алкогольного сп`яніння, що слугувало б законною підставою для вимоги проходження огляду. Крім того, поліцейськими допущено порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки в порушення права ОСОБА_1 , у зв`язку із незгодою останньої з результатом тесту, на проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у медичному закладі, працівниками патрульної поліції не роз`яснено їй належним чином право проходження огляду у закладі охорони здоров`я та не запропоновано проїхати у медичний заклад. Натомість, на місці зупинки транспортного засобу поліцейські переконували останню у недоцільності проходження огляду у медичному закладі, оскільки там огляд також проводитиметься із застосуванням приладу Драгер, як на місці зупинки. Відтак, із врахуванням положень ст. 266 КУпАП результати огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 отримані із порушенням встановленого законом порядку, є недійсними, у діях останньої відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просить провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я 9 листопада 2015 року за № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення в її діях.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Саме зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Таким чином, відеозапис з місця події є об`єктивним доказом, оскільки є незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 514357 від 16.11.2025 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом 16.11.2025 о 00:02:26 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та згідно тесту за допомогою приладу Alcotest Drager 7510, результат тесту ОСОБА_1 становить 1,34 ‰.

У матеріалах справи наявна роздруківка приладу Alcotest Drager 7510 від 16.11.2025, згідно якої отримано результат тесту № 552 о 00:21:47 год. 16.11.2025, однак перевіряючи доводи сторони захисту, встановлено, що відомості про результат проходження огляду 1,34 ‰ у графі деталі аналізу внаслідок браку при друку чи неточності остаточний результат аналізу дійсно відсутній, оскільки у роздруківці наявна чітко відображена лише остання цифра результату «4» та погано читабельна цифра «0» поруч з нею, будь які додаткові відомості, окрім перелічених цифр у цій графі відсутні.

При цьому, при ознайомленні судом із відеозаписом з нагрудних камер поліцейських встановлено, що станом на 00:21:29 год. 16.11.2025 поліцейський вже оголосив ОСОБА_1 , що згідно даних результату приладу вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, хоча згідно відомостей роздруківки приладу Alcotest Drager 7510 результат тесту за допомогою вказаного приладу отримано лише о 00:21:47 год.

Крім того, слід зазначити і те, що поліцейськими факт керування ОСОБА_1 на вул. Скнилівська - вул. Виговського у м. Львові у протоколі про адміністративне правопорушення та у рапорті від 16.11.2025 зафіксовано о 00:02 год. 16.11.2025, однак згідно відеозапису з нагрудних камер поліцейських з місця події станом на 00:00 год. автомобіль марки «KIA Niro» вже у нерухомому стані на узбіччі за місцем складення протоколу про адміністративне правопорушення та поліцейський наближається до автомобіля зі сторони місця водія.

Відтак, долучені до матеріалів справи докази при оцінці їх належності як окремо, так і у сукупності містять розбіжності, наявні некоректність відображення даних або технічним приладом газоаналізатору або відеозапису, які однак не усунуті уповноваженим посадовими особами на яких нормами КУпАП покладено обов`язок доказування.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У відповідності до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Однак, у даному випадку, з огляду на розбіжності та нечитабельність наявної у матеріалах справи роздруківки технічного засобу, суд позбавлений можливості встановити та перевірити цифровий показник результату тесту за допомогою такого засобу.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 Наказом № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Поруч з цим, згідно оглянутого у судовому засіданні відеозапису, на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими, при вимозі ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, не оголошено про виявлення в неї жодної із визначених Інструкцією ознак алкогольного сп`яніння та відповідно підстав для проходження такого огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Також ч. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції ще не має права скласти протокол за статтею 130 КУпАП. У такому випадку закон покладає обов`язок на працівника поліції запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Оглянувши долучені до матеріалів справи відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, суд бере до уваги зауваження сторони захисту щодо недійсності огляду ОСОБА_1 у зв`язку із допущенням порядку проведення такого, оскільки їй дійсно належним чином не було роз`яснено поліцейськими право проходження огляду на визначення сп`яніння у медичному закладі.

Як вбачається із відеозапису на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного засобу Драгер, поліцейським формально роз`яснено передбачене право проходження такого огляду у найближчому медичному закладі, однак після уточнення ОСОБА_1 у який саме медичний заклад потрібно буде пройти, погодившись на проходження огляду у закладі охороні здоров`я, працівник поліції водночас вказує останній, що до медичного закладу потрібно буде проїхати залишивши транспортний засіб на місці зупинки, а лікарем також застосовуватиметься технічний засіб Драгер, як і ними на місці зупинки, у зв`язку із чим ОСОБА_1 погодилась пройти огляд на визначення стану сп`яніння все таки на місці зупинки транспортного засобу.

Поруч з цим, оголосивши їй результат тесту за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 поліцейськими не роз`яснено у відповідності до викладених вище вимог її право у разі незгоди із таким результатом пройти огляд на визначення стану сп`яніння також у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, патрульними повідомлено їй залишатись на місці та зачекати, в цей час відправившись у службовий автомобіль для оформлення матеріалів та як встановлено надалі на запитання ОСОБА_1 через деякий час щодо можливості пройти нею огляд у медичному закладі поліцейськими відмовлено із покликанням на те, що вже відбувається оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, у рапорті інспектором зазначено, що ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовилась, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності остання вказала, що не погоджується із Драгером.

Направлення ОСОБА_1 у медичний заклад поліцейськими на місці події згідно відеозапису не оформлялось, у матеріалах справи таке теж відсутнє.

Відтак, встановлено, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв належним чином водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що само по собі є однією з підстав для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Так, згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд звертає увагу на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без сукупності належних та допустимих доказів вини особи, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а доведеність вини особи у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння не може базуватися безумовно та беззаперечно на протоколі, складеному із порушенням законодавства.

З аналізу ст. 251 КУпАП вбачається, що працівники поліції окрім протоколу, повинні надати належні докази на підтвердження обставин, викладених у протоколі, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення у протоколі не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Вимогами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту ст. 245 КУпАП вбачається, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відтак кожен доказ у справі підлягає оцінці, повному і об`єктивному дослідженню, і водночас порівнянню з іншими доказами в їх сукупності.

Згідно статті 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його здійсненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяна майнова шкода.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Таким чином, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на те, що долучені до матеріалів як докази відеозаписи не містять відомостей на підтвердження всіх тих обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке інкриміноване ОСОБА_1 , та дотримання встановленої законом процедури проходження останньою огляду на стан сп`яніння, суд приходить до висновку, що вина останньої у порушенні вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України не доведена, а тому в її діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КупАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 283, 284, 287-290 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв?язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал постанови у справі № 462/9246/25

Суддя: Б.М.Гедз