Справа № 166/1326/25 Провадження №33/802/733/25 Головуючий у 1 інстанції:Свистун О. М.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Зубрицької А.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника адвоката Колєснік Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Колєснік Н.В., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 27 липня 2025 року о 20 год. 29 хв., на вул. Європейська у селищі Ратне Ковельського району Волинської області, керуючи автомобілем марки "Ford Fiesta" д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та скоїла наїзд на автомобіль марки "Volkswagen Caddy" д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті чого, обидва автомобілі отримала механічні пошкодження чим порушила п. п. 2.9 а, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (даліПДР), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Одразу ж після вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , керуючи згаданим вище автомобілем, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої була причетна чим порушила п. 2.10 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

У поданій, в інтересах ОСОБА_1 апеляційній скарзі, захисник Колєснік Н.В. вважає постанову судді першої незаконною, просить її в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Стверджує, що ОСОБА_1 не вчиняла будь-яких дій, спрямованих на приховування факту чи обставин дорожньо-транспортної пригоди. У момент вчинення правопорушення, вона перебувала виключно в умовах крайньої необхідності, оскільки була змушена сісти за кермо транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніннячерез реальну загрозу життю її матері, яка травмувалась та потребувала сторонньої допомоги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника адвоката Колєснік Н.В., які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, доходжу такого висновку.

Як можна зрозуміти із змісту апеляційної скарги, останньою не оскаржується постанова судді першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винною за ст. 124 КУпАП, тому у відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, рішення у цій його частині на предмет законності та обґрунтованості апеляційним судом не перевіряється.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано не було.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Чинними положеннями КУпАП визначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди є дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу;

Диспозицією ст.122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

Вважаючи доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя такий свій висновок цілком підставно обґрунтував даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 404542, ЕПР1 № 404481 від 27 липня 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою тесту газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» № 5390 від 27 липня 2025 року, результат якого - 1,54 проміле алкоголю; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 липня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні; даними схеми місця ДТП від 27 травня 2025 року із зображенням місця знаходження транспортних засобів та зафіксованими наявними на них механічними ушкодженнями; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно яких перший, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy" перед виконанням маневру повороту на головну вулицю зупинився, щоб надати перевагу в русі транспортним засобам, що рухались по ній, однак, транспортний засіб марки «Ford Fiesta", під керуванням жінки -ОСОБА_1 , повернувши із головної вулиці на вулицю Європейську, здійснив зіткнення у задню ліву частину автомобіля під його керуванням; відеозаписами з камери відеоспостереження, відеореєстратора службового автомобіля, нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано не лише сам момент зіткнення транспортних засобів, а і момент залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди, а також безпосередньо саму процедуру проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння, в результаті якої, у її організмі було виявлено 1,54 проміле алкоголю.

Аналізуючи вищевказані відеозаписи, апеляційний суд погоджується із мотивами судді що, безпосередньо після зіткнення транспортних засобів, ОСОБА_1 визнала той факт, що відчула удар, проте залишила місце пригоди через перебування у шоковому стані. Вона ж, на протязі достатньо тривалого проміжку часу спілкування із поліцейськими, починаючи з 20 год 30 хв до 22 год 00 хв про травмування матері, у цей день та, відповідно, виниклу у неї крайню необхідність у керуванні транспортним засобом, нікому не повідомляла, поводила себе достатньо спокійно та виважено, поспіху не виявляла.

Виходячи із змісту положень ст.ст. 17, 18 КУпАП та з цих підстав, суддя достатньо обґрунтовано не взяв до уваги довідку Ратнівської ЦРЛ від 23 вересня 2025 року про отримання її матір`ю закритого перелому шийки лівого стегна та не закрив провадження по даній справі на підставі вищевказаних положень через її перебування в стані крайньої необхідності.

Результат огляду ОСОБА_1 - 1,54 проміле алкоголю, як і усі інші наявні конкретно у цій справі докази: належні та допустимі, цілком підставно були взяті до уваги суддею, у підтвердження вини останньої.

Таким чином, суддя першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні нею адміністративних правопорушень, у тому числі, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому оскаржена постанова судді є законною та вмотивованою.

Підстав для її скасування та закриття провадження з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, а тому, така скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді Ратнівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2025 року стосовно неї - без зміни.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Колєснік Н.В., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2025 року стосовно неї без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: