Справа № 487/6521/25
Провадження № 3/487/1437/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Сердюк В.М., прокурора Чернявського Я.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює лікарем-хірургом в КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги»,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол № 481 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до якого, останній обвинувачується у тому, що будучи членом експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закон) порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону, а саме щодо несвоєчасного подання без поважних на те причин, декларації типу «щорічна» за 2024 рік, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В ході збору доказів встановлено, що відповідно до наказу №184 від 29.11.2024 затверджено перелік лікарів КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд до переліку яких увійшов лікар-хірург ОСОБА_1 .

Таким чином, будучи членом ЕКОПФО КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» - ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, і на нього поширюється юридична відповідальність за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до роз`яснення НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) - декларантами є всі особи, які входять (призначені/відряджені) до складу відповідних комісій згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови/члена/секретаря комісії, а також від строку перебування в складі відповідної комісії (у тому числі які залучені до роботи на правах членів).

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 будучи членом ЕКОПФО КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» зобов`язаний подати «щорічну» декларацію за 2024 рік у термін до 31.03.2025 року (включно).

Оглядом публічної сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу «щорічна» за 2025 рік подав лише 05.06.2025, чим допустив порушення встановленого строку подання електронної декларації, що підтверджується витягом з веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» які вчинив ОСОБА_1 вбачається, що останній вхід до системи здійснив лише 05.06.2025 о 09 год. 32 хв., переглянув методичні рекомендації щодо заповнення декларації, заповнив всі необхідні розділи декларації та цього ж дня о 09 год. 46 хв. успішно подав «щорічну» декларацію за 2024 рік.

З урахуванням викладеного вбачається, що ОСОБА_1 до 05.06.2025 не вживав жодних заходів для подання «щорічної» декларації за 2024 рік у визначений Законом термін, а на подання самої декларації останньому знадобилося менше 20 хвилин, що свідчить про наявність навиків роботи в реєстрі.

Відповідно до інформації наданої КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» до членів ЕКОПФО доведено вимоги щодо необхідності подання декларації на загальнолікарняних нарадах 31.01.2025 та 14.02.2025, що підтверджено протоколами проведених нарад.

Відповідно постанови великої палати Верховного суду від 24.01.2021 у справі № 800/30/17(990/1/1328/18) суд встановив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строків.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до абз. 9 підп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/ 0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

На підставі викладеної Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 позиції слід зазначити, що невжиття заходів суб`єктом декларування щодо своєчасності отримання електронного ключа, відомостей про склад сім`ї, їх доходи та інших необхідних даних для заповнення декларації, не може визнаватися реабілітуючою обставиною та поважною причиною для несвоєчасного подання декларації.

Так, з моменту включення ОСОБА_1 до складу ЕКОПФО КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» (29.11.2024) до кінцевого терміну подачі «щорічної» декларації за 2024 рік - 31.03.2025, останній мав достатньо часу для збору всієї необхідної інформації, щоб подати декларацію у встановлений законом термін.

З урахуванням викладеного в ході збору доказів, поважних причин для несвоєчасного подання «щорічної» декларації за 2024 рік у ОСОБА_1 не встановлено.

Таким чином, відповідно до протоколу №481 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 29.08.2025, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 05.06.2025 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне, без поважних причин подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «щорічна» за 2024 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що його не ознайомлювали з наказом №184 від 29.11.2024, яким затверджено перелік лікарів КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд та з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» щодо обов`язку подати декларацію. На загальних нарадах він не був присутнім. Дізнавшись про обов`язок подати декларацію, 05 червня 2025 року, він подав таку декларацію, однак законодавчо встановлений 30 денний строк для подання такої декларації був вже пропущений. Умислу на вчинення правопорушення він не мав.

Раніше він не був суб`єктом декларування, тому йому не були відомі строк подання декларацій.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у розмірі 850 грн.

Вислухавши думку прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням: суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона, об`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП, передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, а саме примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (із змінами, внесеними згідно із Законами № 3621-IX від 21.03.2024, № 4170-IX від 19.12.2024), суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: голови та члени експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.

Як на доказ того, що ОСОБА_1 був суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі суб`єкт декларування) у 2024 році у протоколі є посилання на наказ №184 від 29.11.2024, яким затверджено перелік лікарів КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд, до переліку яких увійшов лікар-хірург ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією відповідно до п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме щодо несвоєчасного подання без поважних причин декларації типу «щорічна» за 2024 рік.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларацій. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою, тощо. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В даному випадку, з досліджених в суді документів та з`ясованих обставин, встановлено, що ОСОБА_1 не був ознайомлений з наказом №184 від 29.11.2024, яким затверджено перелік лікарів КНП ММР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд, тобто не був обізнаний, що є суб`єктом декларування.

Протоколи загальнолікарняної наради, на які є посилання у протоколі як на доказ доведення до ОСОБА_1 необхідності подати декларацію, не містять прізвищ присутніх, а лише посади. До того ж посада ОСОБА_1 відсутня у вказаних протоколах, а відповідно до його пояснень в судовому засіданні, він не бере участі у цих нарадах.

Водночас, він самостійно, до виявлення вказаного правопорушення відповідними органами, 05 червня 2025 року подав декларацію. Така поведінка у сукупності з тим, що він раніше взагалі не мав досвіду та обов`язку подавати декларації і не притягувався до адміністративної відповідальності, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи такі обставини, суд вважає, що матеріалами справи не доведено наявності суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому у суду є підстави стверджувати про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 9, 172-6, 221, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в діянні останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: З.М. Сухаревич