Справа №443/2023/25
Провадження №3/443/895/25
ПОСТАНОВА

іменем України

24 грудня 2025 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, особою з інвалідністю 3 групи, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2025 року о 11:00 год. на автодорозі Р-84 205 км., Стрийського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Хюндай Акцент», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей та шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук, блідість шкіри, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

01.12.2025 захисником ОСОБА_1 адвокатом Цап О.Р. подано письмові пояснення, згідно яких остання вказала, що з обставинами вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погоджується.

Зокрема зазначила, що при відтворенні відеозаписів з місця події, здійснених працівниками поліції, вбачається, що такі не відображають момент руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . На відеозаписі з відеореєстратора 7omai від 18.10.2025 року об 11:00 зафіксовано рух невідомого легкового автомобіля сірого кольору, однак неможливо встановити ні його марку, ні державний номерний знак, ні особу, що ним керує. Наступний відеозапис з бодікамери № 01317-001317 від 18.10.2025 року розпочинається майже через пів години, а саме об 11:24:48, з якого видно що поліцейський підходить до автомобіля ОСОБА_1 . З початку даного відеозапису автомобіль марки Хюндай-Акцент д.н.з. НОМЕР_1 стоїть на узбіччі з увімкненою аварійною сигналізацією та не здійснює рух. Жодного доказу який би відображав момент руху та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у матеріалах справи немає. Момент руху невідомого транспортного засобу об 11:00, який було зафіксовано відеореєстратором зі службового автомобіля поліцейських, не може братись до уваги, оскільки цей автомобіль не можливо ідентифікувати і відсутні будь-які докази, що цей транспортний засіб був під керуванням ОСОБА_1 . Тобто,

ОСОБА_1 не може вважатися особою, яка керувала транспортним засобом, адже він не виконував жодних функцій водія і тим паче в стані наркотичного сп`яніння. Таким чином, відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України і можна зробити висновок, що Протокол складено виключно на підставі припущень працівників поліції.

В протоколі та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Відеозаписи, що містяться в матеріалах справи не містять фактів чіткої відмови ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння була безпідставною, поліцейські не надали жодних належних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і вчинив порушення ПДР. Більше того працівники поліції діяли упереджено, оскільки на місці події виникла суперечка між ними та ОСОБА_1 щодо складання стосовно нього постанови за ч. 2 ст. 122 КУпАП. З самого початку спілкування з поліцією ОСОБА_1 не визнавав вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та стверджував, що ніколи ніяких заборонених препаратів не вживав. Доводи про непричетність до вчинення інкримінованого правопорушення поліцейськими були проігноровані, не спростовані будь-якими доказами. Під психологічним тиском та під диктовку працівника поліції, який спілкувалися з ним на підвищених тонах, він написав у протоколі, що визнає вину, фактично не усвідомлюючи, яке саме правопорушення він визнав та які наслідки має таке «визнання». ОСОБА_1 під диктовку поліцейського написав в протоколі, що визнає вину, вважаючи що визнає вину за те, що не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті. А насправді поліцейський, не пояснивши і фактично ввівши в оману, дав йому розписатись на протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Також зазначила, що ОСОБА_1 був військовослужбовцем та учасником бойових дій, є особою з інвалідністю ІІІ групи. В період проходження військової служби отримав захворювання (контузії), що також впливає на його сприйняття інформації та агресивність. В розмові з поліцейськими ОСОБА_1 згадував, що він колишній військовослужбовець і демобілізований по стану здоров`я (відеозапис 01317-/10/18 11:35:04). Працівники поліції виявили неповагу до людини, яка, виконуючи свій обов`язок із захисту Батьківщини та громадян України, отримала тяжкі захворювання. Більше того, поліцейські, спілкуючись на підвищених тонах, склали протокол щодо невинної особи, скориставшись його необізнаністю, розгубленістю в стресовій ситуації, чинячи психологічний тиск та не надавши необхідних роз`яснень.

Безпосередньо після спілкування з поліцією та складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №486771 від 18.10.2025, ОСОБА_1 18.10.2025 р. самостійно пройшов огляд в «Медікал Хоум Клінік» та отримав Довідку про те, що він пройшов тест на алкоголь - результат тесту від`ємний; тест на вживання наркотиків - результат негативний. Дані результати спростовують підозри поліцейських, свідчать про безпідставність висунутих ними звинувачень та є доказом того, що протокол було складено без належних підстав.

Також у протоколі ЕПРІ №486771 від 18.10.2025 року зазначено ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей та шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук, блідність шкіри, зіниці очей не реагують на світло. У даному випадку з відеозапису чітко видно відсутність в ОСОБА_1 будь-яких ознак, передбачених п. 3 Інструкції. Незрозуміло, яким чином в однієї особи одночасно могли бути наявні такі суперечливі ознаки, як почервоніння обличчя та блідість шкіри. В той час на відеозаписах, вбачається шкіра особи, що притягається до адміністративної відповідальності має звичайний відтінок. Невідомо також яким чином поліцейські встановили відсутність реакції зіниць на світло, враховуючи те, що вони фактично не здійснювали огляду на стан наркотичного сп`яніння, що однозначно підтверджується відеозаписом.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що вимога поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння було безпідставною, оскільки в ОСОБА_1 були відсутні ознаки, характерні для будь-якого ступеня сп`яніння.

Сама по собі відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не може вважатися порушенням за умови порушення вимог закону працівниками поліції. Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (рішення від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа № 357/10134/17).

Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено факту порушення ОСОБА_1 положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.

У зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Працівники патрульної поліції, у порушення вимог закону, не роз`яснили законодавчо встановлену процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, правові наслідки відмови від проходження такого огляду. Отже, поліцейськими не були дотримані вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції. Відтак, зазначення в Протоколі про адміністративне правопорушення про роз`яснення прав не відповідає фактичній дійсності та не підтверджує таке роз`яснення як перед початком, так і впродовж складення відповідного Протоколу.

У Протоколі не зазначено відомостей про технічний засіб фіксації - камеру: номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. Не зазначення таких даних не дає можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру щодо ОСОБА_1 проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

В судове засідання 24.12.2025 року, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Цап О.Р. не з`явились, однак, від захисника надійшло клопотання, згідно якого остання просить розгляд справи проводити за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, на підставі доводів та доказів, котрі містяться у матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, що притягається до відповідальності та його захисника.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.

Нормами п.2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 ПДР).

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3 ст.266 КУпАП).

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом (ч.7 ст.266 КУпАП).

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 №486771 від 18.10.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 повідомив, що вину визнає;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.10.2025 року, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме КНП «Новороздільська МЛ», наведені виявлені ознаки сп`яніння: блідість шкіри, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей та шкіри обличчя. Від огляду відмовився;

-постановою серії ЕНА №5963002 від 18.10.2025, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме 18 жовтня 2025 року о 11:00 год, на автодорозі Р-84 205 км., Стрийського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Хюндай Акцент», державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху при повороті;

-рапортом інспектора СРПП ВПД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 21.10.2025;

-відеозаписом події, який міститься на одному CD-диску, який підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 №486771 від 18.10.2025 року.

Судом не встановлено з боку інспектора патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

При цьому, з досліджених судом відеозаписів події, яка мала місце 18.10.2025 вбачається, що з моменту оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху до пропозиції працівника поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, останній знаходився на місці водія вказаного автомобіля та жодним чином не заперечував факту керування автомобілем марки «Хюндай Акцент», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також того факту, що при здійсненні повороту не ввімкнув світловий покажчик повороту.

Крім того на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, останній відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі, що також демонстрував і своїми діями, які виразились в уникненні відповіді на пропозиції працівника поліції пройти огляд. Після того працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відмовою від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, а також те, що останній відсторонений від керування транспортними засобами.

Одночасно, суд критично оцінює та відхиляє пояснення захисника про те, що матеріали справи не містять доказів руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки з дослідженого судом відеозапису події, останній жодним чином не заперечував факту керування автомобілем марки «Хюндай Акцент», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також повідомляв працівників поліції про те, що рухаючись автомобілем він вмикав світловий покажчик повороту.

Більше того, суду не надано жодних доказів того, що постанова серії ЕНА №5963002 від 18.10.2025 скасована.

Щодо твердження захисника про те, що у ОСОБА_1 не було жодних ознак наркотичного сп`яніння, а відтак останній не підлягав такому огляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 2, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пунктів 9, 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З матеріалів справи, зокрема даних протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей та шкіри обличчя, виражене тремтіння пальців рук, блідість шкіри, зіниці очей не реагують на світло.

Вирішення питання щодо наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальновизнаними критеріями оцінки зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в наркотичному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння. Отже, доводи захисника ОСОБА_2 про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан наркотично сп`яніння у найближчому медичному закладі.

ОСОБА_1 відмовився щодо проходження огляду на стана наркотичного сп`яніння у медичному закладі та працівником поліції роз`яснювалось наслідки відмови від проходження такого огляду, а саме складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому будь-які підстави вважати, що патрульний поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 порушив порядок виявлення ознак наркотичного сп`яніння, у даному випадку відсутні.

Надана захисником довідка, видана ТзОВ «Медікал Хоум Клінік» від 18.10.2025, згідно якої ОСОБА_1 пройшов тест на алкоголь - результат тесту від`ємний; тест на вживання наркотиків - результат негативний, жодним чином не спростовує факт відмови останнього пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому Законом порядку.

Більше того, вказаний огляд, всупереч вимогам Інструкції та ст. 266 КУпАП, проводився у медичному закладі, який не включений до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, та без присутності поліцейського.

Що стосується доводів захисника про те, що відеозапис події, яка мала місце 18.10.2025, є неналежним доказом, то суд зазначає наступне.

У п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис події був досліджений під час розгляду справи, дає можливість повно відтворити події та встановити обставини, що підлягають доказуванню, поведінка особи, яка склала протокол була спрямована на виконання свого обов`язку щодо збирання доказів, і таке джерело доказів, як показання технічного засобу, що має функції відеозапису, передбачено статтею 251 КУпАП.

Твердження захисника про те, що відеозапис не є безперервним, суд розцінює критично, оскільки відеозапис наданий суду повністю відображає відповідну процедуру проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та повідомлення про наслідки за результатами від відмови від проходження такого, зафіксовані на ньому обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. тобто відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ЕПР1 №486771 від 18.10.2025 року у встановленому законом порядку, вказаний відеозапис суд визнає належним і допустимим доказом у даній справі, оскільки на даному відеозаписі зафіксовано пропозицію ОСОБА_1 працівником поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, та відмову останнього від проходження такого огляду у медичному закладі.

Одночасно, доводи захисника про те, що у протоколі не зазначено відомостей про технічний засіб фіксації, жодним чином не спростовують фактичних обставин, а саме відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі, а тому суд відхиляє такі.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В даному випадку суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, такі є належними та допустимими, оскільки зібрані уповноваженими на те особами у встановленому порядку та містять відомості про обставини події.

З наведених вище мотивів відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про закриття провадження.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.ст.34,35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При накладенні стягнення відповідно до ст.33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» зі ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 130, 268, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Цап О.Р. про закриття провадження у справі залишити без задоволення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка