Справа № 287/2675/25
провадження 3/287/3131/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Нижник Григорій Петрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 465578 від 25.11.2025 вбачається, що 17.11.2025 року, близько 00 год. 10 хв. в с. Зольня по вул. Набережна, ОСОБА_1 поводив себе агресивно, бешкетував та вчинив бійку з ОСОБА_2 своїми діями вчинив дрібне хуліганство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За правилами ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП є обов`язковою.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів, що відповідатиме положенню ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до такого висновку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідальність особи за ст. 173 КУпАП передбачена за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 465578 від 25.11.2025;

- копією рапорту інспектора-чергового відділення поліції № 2 Коростенського району Житомирської області від 17.11.2025, відповідно до якого надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 вчиняє дрібне хуліганство;

- копія заяви ОСОБА_2

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 25.11.2025;

- письмовим поясненням ОСОБА_2 від 24.11.2025;

- копією письмового пояснення ОСОБА_3 від 24.11.2025;

- копією письмового пояснення ОСОБА_4 від 24.11.2025;

- копією письмового пояснення ОСОБА_5 від 25.11.2025;

- копією письмового пояснення ОСОБА_6 від 25.11.2025;

- розпискою інформування та ознайомлення особи, про порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення від 25.11.2025.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП повністю та об`єктивно знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються заст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він вчинив дрібне хуліганство.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжує відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

При обранні міри адміністративного стягнення, суд враховує особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та приходить до переконання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах мінімальної санкції ст. 173 КУпАП.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст. ст.33,34,40-1,247,251,252,283,284,289,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандартІВАN) UA0006741, Отримувач ГУК у Жит.обл/ТГ м.Олевськ/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), кодкласифікації доходів бюджету- 22030106.

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя: Г. П. Нижник