П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2025 Справа №607/24902/25 Провадження №3/607/8849/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 24 листопада 2025 року о 01 год. 14 хв., за адресою: бульвар П.Куліша, 8, м.Тернопіль, керував електричним мопедом CROSSER MAX VIN00034, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП ТОМЦСНЗ ТОР відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В п. 13 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано, що стаття 268 КУпАП передбачає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише за наявності у справі відомостей про належне повідомлення цієї особи про час і місце розгляду цієї справи та за відсутності її клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 в судове засідання з невідомих причин не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з поважних причин не подав, хоча про час та дату судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №521891 від 24 листопада 2025 року. Крім того, на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 08 грудня 2025 року о 11:00 год. в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області. З огляду на належне повідомлення та відсутність підстав для відкладення судового засідання, суд дійшов висновку про доцільність розгляду адміністративної справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання кодексу.

Вказана позиція суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, керуючись ст. 268 КУпАП, вважаю, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, перевіреними на їх допустимість, належність та достатність, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №521891 від 24 листопада 2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 24 листопада 2025 року о 01 год. 14 хв., за адресою: бульвар Куліша, 8, м.Тернопіль, керував електричним мопедом CROSSER MAX VIN00034, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП ТОМЦСНЗ ТОР відмовився;

- відеозаписами, що містяться на оптичному носію інформації DVD-R диску. Зокрема, на відеозаписі під назвою export-7u0lg зафіксовано, що працівник поліції провів огляд ОСОБА_1 на наявність ознак наркотичного сп`яніння, зокрема перевірив реакцію зіниць очей на світло. За результати такого огляду працівник поліції виявив у ОСОБА_1 наступні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, сповільненість мови (00:02:26). Після цього працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі (00:07:40), однак ОСОБА_1 відмовився від такого огляду (00:08:08);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП ТОМЦСНЗ ТОР від 24 листопада 2025 року у якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі не проводився;

- даними рапорту інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Гинда М. від 24 листопада 2025 року, зі змісту якого вбачається, що 24 листопада 2025 року в ході патрулювання було зупинено електромопед марки Crosser MAX, VIN00034, під керуванням ОСОБА_1 , в якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме зіниці ока які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі, однак останній пройти такий огляд категорично відмовився.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання про наявність в матеріалах справи належних, достатніх і переконливих доказів, які б, поза розумним сумнівом, підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Його дії кваліфіковано вірно, тому його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності.

На підставі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника ОСОБА_1 , ступінь вини, його майновий стан, вік, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв з позбавленням права керування транспортними засобами і на інших осіб - накладення штрафу.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Враховуючи норми ПДР України, особа, яка керує транспортним засобом і не має посвідчення водія не є водієм в розумінні п. 1.10ПДР.

Як вбачається з довідки виданої інспектором відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області ДПП Бахурською О. від 24 листопада 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував.

З врахуванням наведеного, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відносно нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статями 7, 9, 23, 36, 40-1, 130, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій