Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Васильчука А. Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/48/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Васильчука А. Ю. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 165863 від 04.11.2024 та постанови судді від 27.11.2024 вбачається, що 04.10.2024 о 16 год 55 хв ОСОБА_1 в м. Ужгороді, на проспекті Свободи, керував транспортним засобом «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надав перевагу в русі ОСОБА_3 , внаслідок чого скоїв наїзд на нього, при дорожньо-транспортній пригоді транспортний засіб та майно пішохода отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Васильчук А. Ю., не оспорюючи фактичні обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій, просить постанову суду від 27.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення змінити та застосувати відносно нього стягнення у виді штрафу. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що при накладенні на нього адміністративного стягнення, судом не враховано положення ст. 23, 33 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 вину визнає, щиро розкаюється у вчиненому, відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, а також те, що транспортний засіб є застрахований полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, раніше до адміністративної відповідальності не притягався. Також захисник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що такий пропущено з поважних причин, оскільки суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , а про зміст та мотиви оскаржуваного судового рішення їй стало відомо лише 14.01.2025 під час ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції.

-2-

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, потерпілий ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_4 , на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, судову кореспонденцію отримували, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності потерпілого ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_4 , що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 269, 270 КУпАП. Також приймається заява законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 про можливість розгляду апеляційної скарги без її та потерпілого участі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали клопотання й апеляційну скаргу та просили застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження та його апеляційна скарга підлягають задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, останній не брав участь у розгляді справи і в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови чи така йому була направлена у передбачений ч. 1 ст. 283 КУпАП триденний строк з моменту її винесення. Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист причини пропуску строку на подання апеляційної скарги визнаються поважними, у зв`язку з чим клопотання підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами до статей 251, 252 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані

-3-

встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Cуд першої інстанції всебічно й повно дослідивши матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній 04.10.2024 о 16 год 55 хв у м. Ужгороді, на пр. Свободи, керуючи транспортним засобом «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надав перевагу в русі ОСОБА_3 , внаслідок чого скоїв наїзд на нього, при дорожньо-транспортній пригоді транспортний засіб та майно пішохода отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Порушення ОСОБА_1 п. 18.1 Правил дорожнього руху України підтверджується, як протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 165863 від 04.11.2024, постановою про закриття кримінального провадження від 23.10.2024 та матеріалами кримінального провадження - схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.11.2024, письмовими поясненнями потерпілого, його законного представника, свідків, висновками експертів та іншими матеріалами справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, що стороною захисту не оспорюються.

Між тим, при застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення судом першої інстанції не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, ступінь його вини, ставлення до вчиненого.

Згідно ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зі змісту постанови місцевого суду вбачається, що в ній відсутні належні обґрунтування та мотиви обрання судом саме такої міри та виду адміністративного стягнення з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності.

Статтею 24 КУпАП зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

-4-

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Разом з тим, судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, надав правдиві пояснення про всі обставини вчинення адміністративного правопорушення; обставини, що обтяжують відповідальність відсутні, як і претензії з боку потерпілого, якому повністю відшкодовано заподіяну шкоду.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутність обстави, які його обтяжують та дані про особу ОСОБА_1 і застосував до останнього стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, яке у даному випадку, є занадто суворим і тому його застосування не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника-адвоката Васильчука А. Ю. задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2024.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Васильчука А. Ю. задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2024 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в частині накладання адміністративного стягнення змінити.

Застосувати до ОСОБА_5 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У решті постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2024 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя