Справа № 951/814/25
Провадження №3/951/412/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції №2 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, за ч. 1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із відділення поліції №2 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області направлено до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 735038 від 16.11.2025, 14.11.2025 близько 22 год 30 хв. ОСОБА_1 ухилилась від покладених на неї батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 14.11.2025 близько 22 год. 30 хв., у с.Велика Плавуча на зупинці громадського транспорту по вул.Центральна розпивав спиртні напої, перебуваючи при цьому в громадському місці без супроводу батьків у нічний час.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнала, щиро покаялась.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Обов`язки батьків визначено в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно з приписами якої батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» також передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. А також батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає відповідальність за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на наведені положення, вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме даними, зафіксованими у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 735038 від 16.11.2025, у якому викладено обставини вчинення правопорушення;

- рапорті старшого інспектора з ОД ОАВ УОАЗОР ГУНП в Тернопільській області від 15.11.2025;

- письмових поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 15.11.2025 та 16.11.2025;

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 735037 від 16.11.2025.

Суд доходить до висновку, що у матеріалах справи зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, котра притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддею встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, її дії кваліфіковано правильно, а тому її слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції цієї статті.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, а тому доходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді попередження.

Також, враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, керуючись ст.8, 33, 36, 40-1, 184, 282, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Р.В. Чапаєв