Справа № 698/124/25
Провадження № 3/698/73/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши в селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали адміністративної справи, які надійшли від СПД №1 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, який проживає по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

26.01.2025 року о 00 годин 51 хвилин, рухаючись по вул. С.Єфремова в селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області, водій ОСОБА_1 керував легковим автомобілем марки «Opel Ascona» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння з показником тесту на алкоголь 0,76 %, визначеного за допомогою пристрою Alcotest Drager 6810 (тест 3442). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 230491 від 26.01.2025 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного вище правопорушення визнав повністю та пояснив, що після участі у бойових діях отримав короткотермінову відпустку та повернувшись у селище Калинопіль, ввечері 25.01.2025 року разом з дружиною перебував у оселі батьків, де і мав намір залишитися на ніч. Пізно ввечері йому зателефонували побратими та повідомили, що під час бою, очолюваний ним взвод поніс значні втрати: 10 чоловік загиблими та 6 пораненими. Вказана трагічна новина вибила його з нормального психологічного стану, оскільки він вважав, що якби не поїхав у відпустку, то можливо зміг уникнути вказаних людських втрат. Вирішив випити за спомин про загиблих побратимів, після цього вжив близько 100 гр. горілки, оскільки не мав наміру керувати автомобілем. Бачив, що звістка про загибель побратимів, сильно засмутила вагітну дружину. Через деякий час, дружина повідомила, що почувається погано. З огляду на те, що протягом певного часу, стан дружини не покращився, а також, отримані напередодні, лікарські застереження щодо стану здоров`я дружини, запропонував відвезти її до лікарні на що вона погодилася. Під`їжджаючи до лікарні дружина повідомила, що їй трохи краще і наполегливо попросила відвезти її додому, запевнивши його, що вранці наступного дня вона обов`язково звернеться до лікаря. Погодившись на умовляння дружини він повіз її додому. По дорозі їх зупинили працівники поліції, які повідомили, що вони порушують правила щодо заборони руху під час комендантської години. Після зупинки пояснив працівникам поліції, що везе додому вагітну дружину. Почувши запах алкоголю в машині, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на місці зупинки на що він відразу погодився. Також пояснив, що особливо шкодує щодо вчинення вказаного правопорушення, оскільки розуміє, що наслідком такого порушення буде позбавлення його права керування, яке необхідне йому для забезпечення боєздатності очолюваного ним підрозділу, зокрема у підвозі боєприпасів, який здійснюється ним самостійно.

Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що точно не пам`ятає дату подій, але пам`ятає, що наприкінці січня 2025 року, разом з чоловіком, який прибув з фронту у короткотермінову відпустку, мали намір зустрітися з батьками та заночувати в останніх. Ввечері цього ж дня до її чоловіка ОСОБА_1 зателефонували з військової частини, де він проходив службу. Отримавши дзвінок, її чоловік змінився в обличчі та дуже засмутився. На її запитання про те, що сталося відповів, що більша частина підрозділу, яким він керував, загинула у бою. Після цього вона уявила собі, що, якби не перебування у відпустці, її чоловік міг би загинути разом з підлеглими та дуже засмутилася. Протягом значного часу не могла здолати цей страх. Згодом відчула болі у низу живота та злякавшись погіршення свого стану, оскільки перебувала під лікарським наглядом у зв`язку з ускладненнями вагітності, повідомила про свій стан чоловіку. Після цього чоловік переконав її їхати до лікарні, оскільки її стан не покращувався. По дорозі до лікарні уявила собі, що її можуть покласти до лікарні і лікарі не відпустять її до закінчення відпустки чоловіка. Не зважаючи на те, що її стан не покращився, повідомила чоловіку, що їй вже краще і попросила відвезти її додому. На зворотному шляху від лікарні їх зупинили працівники поліції.

З фактичних відомостей, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 230431 від 26.01.2025 року вбачається, що 26.01.2025 року о 00 годин 51 хвилин, рухаючись по вул. С.Єфремова в селищі Єрки, Звенигородського району, Черкаської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Ascona» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння з показником тесту на алкоголь 0,76 %, визначеного за допомогою пристрою Alcotest Drager 6810 (тест 3442), чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України.

З фактичних відомостей, що містяться у дослідженому судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений 26.01.2025 року працівниками поліції у зв`язку із порушенням вимог щодо заборони руху під час дії комендантської години. Також вбачається, що після зупинки водій пояснив працівникам поліції, що везе вагітну дружину і за його переконаннями дія комендантської години не поширюється на військовослужбовців, на що отримав відповідні роз`яснення. Крім того, вбачається, що водій добровільно погодився на пропозицію працівників поліції та на місці зупинки пройшов огляд з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager» з показником 0,76 %.

З фактичних відомостей, що містяться у квитанції розрукованої спеціальним технічним приладом «Alcotest Drager 6810» вбачається, що 26.01.2025 року о 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння з показником 0,76 %.

З фактичних відомостей, що містяться у посвідченні, виданому 01.12.2024 серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу та має військове звання - молодший лейтенант.

З фактичних відомостей, що містяться у свідоцтві про шлюб, виданому 08.11.2024 року серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 08.11.2024 року.

З фактичних відомостей, що містяться у довідці, виданої 25.01.2025 року Медичним центром «Медсорб» () вбачається, що за наслідками огляду гінекологом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані вагітності (11 тижнів), який протікає з ускладненнями (загроза переривання вагітності).

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені в судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість, кожного доказу окремо а також достатність та взаємозв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, суд визнає, що під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, яка полягала у необхідності усунення реальної загрози здоров`ю своєї дружини, яка перебувала в уразливому стані вагітності з ускладненнями, шляхом невідкладного доставления останньої до лікарського закладу. При цьому суд визнає, що подальша відмова дружини від відвідування лікарської установи з особистих мотивів, не впливає на оцінку дій ОСОБА_1 , як таких, що вчиненні у стані крайньої необхідності, оскільки останній добросовісно вважав, що діє з метою відвернення шкоди здоров`ю дружини, яка, безумовно була більшою, ніж шкода від вчинення вказаного вище адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 18, 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі ст. 18 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Дана постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Баранов О.І.