ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/614/25 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника адвоката Янчишина В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Янчишина В.Й. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду, водій ОСОБА_1 27 липня 2025 року о 12-30 год. в с. Івачів Долішній, дорога Р39 Броди-Тернопіль, перед в`їздом в населений пункту Івачів Долішній Тернопільського району, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Amarok» номерний знак НОМЕР_1 не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Dacia Duster» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичні обставини справи, просить оскаржувану постанову суду скасувати в частині накладеного на нього стягнення, та постановити нову, якою пом`якшити накладене на ОСОБА_1 стягнення, визначивши його у вигляді штрафу.

Вказані вимоги мотивує тим, що при призначенні стягнення судом першої інстанції не було враховано відсутність обтяжуючих вину обставин та відсутність претензій у потерпілого.

Зазначає, що накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його можливості здійснювати догляд за своїм батьком, що є пенсіонером та інвалідом ІІ групи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами та правопорушником не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_1 суворіше за видом та у розмірі стягнення, яке передбачене санкцією ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, своє рішення взагалі не мотивував.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , який з самого початку повністю визнавав свою винуватість у інкримінованому йому правопорушенні, вперше притягується до відповідальності, відсутні обтяжуючі вину обставин, а також те, що він здійснює догляд за своїм батьком, котрий є інвалідом ІІ групи, тому йому необхідно використовувати автомобіль для придбання ліків і продуктів(а.с.39-41).

Крім того потерпілий ОСОБА_2 подав заяву, в якій зазначив, що не має жодних претензій до ОСОБА_1 , а також просив не позбавляти його права керування транспортними засобами (а.с.42).

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, визнання ним своєї винуватості, вважаю, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний термін є надто суворим, яке не відповідає вчиненому адміністративному правопорушенню та особі правопорушника, а тому його слід змінити.

З огляду на викладене вище та відповідно до ч.9 ст. 294 КУпАП при апеляційному перегляді постанови по справі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про підставність апеляційних вимог, у зв`язку із чим постанову місцевого суду слід змінити в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу та вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Янчишина В.Й. - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині призначеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя