провадження №3/947/4411/25
П О С Т А Н О В А

10 грудня 2025 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду з ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №756222 від 19 серпня 2025 року вбачається, що 23.07.2025 року о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї малолітньої доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що посягали в обмеженні волевиявлення, заборонах виходити на вулицю без супроводу та спілкуватися з однолітками, що спричинило емоційну невпевненість дитини, внаслідок чого дитина звернулась до служби у справах дітей із самозверненням щодо вилучення її з родини через постійний психологічний тиск з боку матері, в результаті чого малолітню поміщено до реабілітаційного центру, у зв`язку із цим на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Про дату час та місце судового засідання ОСОБА_1 була сповіщена під особистий підпис у протоколі. Окрім цього судом вживалися заходи щодо її належного повідомлення, було направлено смс-повістку та судову повістку поштою.

Частина 2 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пункт 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон про домашнє насильство) визначає, що під визначення терміну домашнього насильства підпадають діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вбачається, що їй у провину ставиться вчинення домашнього насильства відносно її доньки, ОСОБА_2 а саме: обмеження волевиявлення, заборона виходити на вулицю без супроводу та спілкуватись з однолітками.

Суддя критично ставиться до наявності ознак психологічного насильства в діях ОСОБА_1 , оскільки з матеріалів справи не вбачається часу заборони виходу на вулицю, зокрема денний чи нічний або під час повітряних тривог та не зазначено причину такої заборони.

Окрім цього, особою, яка склала протокол, не конкретизовано, в яких діях ОСОБА_1 полягала заборона спілкування з однолітками та в чому саме таке заборона перешкоджала нормальному розвиткові дитини.

Водночас, з ч.3 ст.151 Сімейного Кодексу України вбачається, що батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши матеріали по справі, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, через недоведеність з боку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення, а саме факту спричинення домашнього насильства у будь-якій формі неповнолітній особі, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 173-2, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1.Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

2.Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

3.Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна