СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/9335/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Мордвінов А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24 листопада 2025 р. о 15 год. 20 хв., вул. Трублаїні, 6 у м. Києві, керував транспортним засобом «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 24 листопада 2025 р. о 15 год. 20 хв., вул. Трублаїні, 6 у м. Києві, керуючи транспортним засобом «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не врахував дорожню обстановку, перетнувши дорожню розмітку 1.1 почав маневр обгону на Т-подібному перехресті з виїздом на зустрічну смугу, чим порушив вимоги п. 2.3 б; п. 14.6 а ПДР України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; «Обгін заборонено на перехресті», в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини.

Крім того, надав на адресу суду письмове клопотання від командування військової частини НОМЕР_4 , в якому не заперечує факту правопорушень, просить не застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. У клопотанні начальник штабу - заступник командира ВЧ НОМЕР_4 зазначає, що ОСОБА_1 виконує завдання в умовах активних бойових дій та в умовах підвищеної небезпеки, забезпечує виконання критично важливих логістичних функцій підрозділу, позбавлення його права керування транспортним засобом буде мати прямі негативні наслідки для забезпечення діяльності підрозділу. Крім того, до клопотання була долучена позитивна службова характеристика ОСОБА_1 та розписка про відшкодування ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Окрім визнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема:

Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 24.11.2025 року серії ЕПР1 № 522536, зафіксовано факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі. Крім того, будь-яких заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Крім цього, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відеоматеріалами з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 522560 від 24.11.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчиненого правопорушення;

-даними схеми ДТП, яка складена у відповідності з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015;

-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .

Аналізуючи зазначені докази, враховуючи характер отриманого автомобілями пошкодження, місце зіткнення та інші відомості викладені у схемі місця ДТП, вважаю, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п 2.3 б, п. 14.6 а ПДР України доведена належними та допустимими доказами у справі.

Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують у протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо клопотання про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, суд дійшов таких висновків.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний надмірний тягар» (рішення у справі від 02 листопада 2004 року "Трегубенко проти України").

Санкція частини першої статті 130 КУпАП безальтернативно у виді основного стягнення встановлює штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вочевидь таке стягнення свідчить про підвищену суспільну небезпеку діяння, визначеного частиною першою статті 130 КУпАП, а тому законодавець установив, що виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами, неможливе в інший спосіб, незалежно від наявності чи відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст.36 КУпАП в межах санкції статті, за більш серйозне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь вини, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40-1, 124, 130, 280, 283, 284, 291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП визначити остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Андрій МОРДВІНОВ