ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Клепка Л.І., розглянувши адміністративні матеріали, який надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу серії ВАД №751109 від 26.07.2025, 26 липня 2025 року о 00 годин 25 хвилин ОСОБА_1 нецензурно виражався в сторону своєї сестри ОСОБА_2 та погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив відносно неї домашнє насильство.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду суду не надав. Приймаючи до уваги положення статті 268 КУпАП та необов`язковість особистої участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Згідно статей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство визначено як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно пункту 14 частини 1 статті Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП, яка ставиться в вину ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Тобто, домашнє насильство характеризується такими ознаками, як умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП є наслідки правопорушення у вигляді завдання шкоди. Натомість подібне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу, суть правопорушення в ньому не конкретизована, які висловлювання на адресу потерпілої дають підстави вважати їх образливими, принизливими та такими, що спричинили шкоду її психологічному та фізичному здоров`ю, у протоколі не відображено. Крім цього, як у самому протоколі, так і в матеріалах, доданих до нього, не зазначено у чому саме полягають наслідки правопорушення, а письмові пояснення як у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так і потерпілої не відбиралися. Місце вчинення правопорушення у протоколі також не зазначено, свідки до оформлення протоколу не залучалися. Вказані недоліки не дозволяють суду поза розумним сумнівом дійти висновку про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Так як належних і достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а також завдання шкоди психічному, економічному і фізичному здоров`ю потерпілій матеріали справи не містять і встановлювати їх самостійно суд не вправі, адже діючи таким чином він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що буде порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 245, 251, 268, 280, ч.1 ст.173-2, п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.І. Клепка