Справа №484/4388/25
Провадження № 33/812/533/25
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Коростієнко Н.С.,

за участю представника потерпілого адвоката Єрмоленко А.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Єрмоленко Анни Володимирівни на постанову, яку ухвалив суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Медвєдєва Н.А., у приміщенні цього суду 28 жовтня 2025 року, якою відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №410389 від 02 серпня 2025 р., ОСОБА_2 02 серпня 2025 р. о 17.15 год. в м. Первомайськ по вул. Олени Пчілки, 1, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечну швидкість руху, не надала переваги в русі транспортному засобу марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі, в результаті ДТП авто отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.16.3 ПДР.

Дії ОСОБА_2 працівник поліції кваліфікував за ст. 124 КУпАП.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2025 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із постановою суду, представник потерпілого ОСОБА_1 адвокат Єрмоленко А.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду є незаконною, оскільки ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху, передбачених п.16.3, не дотрималася, не вибрала безпечну швидкість руху, не надала переваги в русі автомобілю Мерседес Бенс, днз НОМЕР_2 , створила небезпеку для дорожнього руху. Зазначені у протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1 , доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 410389 від 02 серпня 2025 р. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №410401 від 02 серпня 2025 р., зокрема, зазначено, що внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля Фольцваген каддік, днз НОМЕР_1 , не зважаючи на те, що була учасником ДТП, не зупинилася та продовжила подальший рух на великій швидкості, поїхавши по вулиці Олени Пчілки в сторону с. Грушівка. У зв`язку з цим потерпілий зателефонував на 102 та викликав поліцію на місце ДТП, після чого було встановлено, що правопорушником є ОСОБА_2 , яка здійснивши ДТП, залишила місце пригоди та після чого вживала алкогольні напої, про що свідчили: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, поведінка що не відповідала обстановці, відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 410418 від 02.08.2025р., від надання пояснень та від підписів також відмовилась. Зі схеми місця ДТП також вбачається, що автомобіль Мерседес Бенс, днз НОМЕР_2 , рухався по головній смузі, а автомобіль Фольцваген каддік, днз НОМЕР_1 , не вибрала безпечну швидкість руху, не надала переваги в русі автомобілю Мерседес Бенс днз НОМЕР_2 , що повністю збігається з поясненнями потерпілого та підтверджує характер і місцезнаходження механічних пошкоджень транспортних засобів, про які зазначив потерпілий у своїх письмових поясненнях. Вказані докази узгоджуються між собою, зокрема, відображені у схемі ДТП пошкодження автомобілів, їх розташування, зокрема, деформація переднього правового крила, бампера, капоту, фари, парктроніку, омивайки автомобіля Мерседес Бенс, днз НОМЕР_2 , відповідає зафіксованому у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого відбулося зіткнення транспортного засобу Фольцваген каддік, днз НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 (пошкоджена праві двері (вм`ятина), із автомобілем Мерседес Бенс, днз НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по головній смузі. За такого належними та допустимими доказами, які є достатніми, підтверджено, що внаслідок невиконання ОСОБА_2 вимог пункту 16.3 Правил здійснила зіткнення свого автомобілю з вищевказаним транспортним засобом під керуванням потерпілого. Наведене також свідчить про те, що дії водія ОСОБА_2 знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками (пошкодженнями транспортних засобів), а тому правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП. Вказаними умисними протиправними діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 завдано потерпілому - ОСОБА_1 матеріальної шкоди. Враховуючи вищевикладене, представник потерпілого Єрмоленко А.В. вказує, що протокол про адміністративне правопорушення з врахуванням усіх наведених обставин був складений законно, та не викликає сумніву, та є допустимим та достовірним доказом у справі, як і інші документи, що містяться у справі. 05 листопада 2025 року представник потерпілого звернулася із запитом до Первомайського РВП ГУНП у Миколаївській області про надання копій документів, що зазначені у протоколі адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №410389 від 02 серпня 2025 р. та які зазначено в графі «До протоколу додаються», а саме: пояснення свідків, пояснення особи та копію технічного відеозапису № /68, яким було зафіксовано дане правопорушення. Проте, у відповідь на запит зазначено, зокрема, що адміністративні матеріали з протоколом серії ЕПР1 №410389 від 02 серпня 2025 р. за ст. 124 КУпАП, складені відносно ОСОБА_2 , за СЕД №136629 від 07 серпня 2025 р., направлені на адресу Первомайського міськрайонного суду і до теперішнього часу до Первомайського РВП не повернуті, а надати копії цих документів неможливо у зв`язку з сплинувши терміном їх зберігання. ОСОБА_3 зауважує, що будь-яких порушень законодавства поліцейськими, які б могли вплинути на вирішення справи, судом встановлено не було. Адвокат наголошує, що у зв`язку з тим, що судом було неповно досліджено матеріали справи та докази щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, проте не понесла відповідальності, в майбутньому це призведе до того, що вона буде знати, що за вчинення адміністративного правопорушення можна не нести жодного покарання, а отже і далі буде продовжувати здійснювати адміністративні правопорушення не несучи за це жодного покарання.

Заслухавши пояснення представника потерпілого адвоката Єрмоленко А.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги вказаних правових норм були дотримані суддею суду першої інстанції.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, законодавства про адміністративні правопорушення, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

При цьому спрощений підхід до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до адміністративної відповідальності, як і потерпілих, є неприпустимим (пункт 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, далі Постанова №14).

З матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 2025 року о17:15 год. в місті Первомайську Миколаївської області на перехресті вулиць Гагаріна та Олени Пчілки відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі транспортних засобів марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами (частина 1 статті 251 КУпАП).

Отже, відповідно до цієї норми одним із джерел доказів та документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (частина 1 статті 254 КУпАП).

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить стаття 256 КУпАП, якою, поряд з іншим, передбачені викладення суті адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих та інше. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На місці ДТП поліцейським 02 серпня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №410389 (далі Протокол), відповідно до якого 02 серпня 2025 р. о 17:15 год. в м. Первомайськ по вул. Олени Пчілки, 1 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечну швидкість руху, не надала переваги в русі транспортному засобу марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі, чим порушила п. 16.3 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП авто отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дії ОСОБА_2 поліцейський кваліфікував за ст. 124 КУпАП.

За такого ОСОБА_2 звинувачується у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою для адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Тобто, диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 16.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), про порушення якого ОСОБА_2 зазначеного у Протоколі, у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову, дійшов висновку про недоведеність наявними у справі доказами в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів). Слід зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

Натомість матеріали справи, яка розглядається, свідчать про те, що зміст Протоколу не відповідав вимогам статті 256 КУпАП та Інструкції.

Зокрема у Протоколі не зазначено виду ДТП, яка сталася 02 серпня 2025 року (зіткнення, наїзд на перешкоду тощо).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства Внутрішніх Справ України 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Інструкцією передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення, до якого додаються схема місця події, пояснення учасників та свідків, показання засобів фото-та/або відеоспостереження, а також інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі (пункт 1 розділ IX Інструкції).

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди є графічним зображенням місця пригоди з фіксацією всіх об`єктів та обставин, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яка оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками (пункт 3 розділу ІХ Інструкції).

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди зображуються та фіксуються, зокрема, такі об`єкти: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя, розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху та інше.

На зворотному боці схеми місця пригоди, поряд з іншим, зазначаються перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди, кількість учасників ДТП, порушення пункту Правил дорожнього руху та інше (пункт 4 розділу ІХ Інструкції).

Згідно змісту схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 серпня 2025 р., зазначено розміщення автомобілю «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 після ДТП, напрямок його руху до ДТП, місце зіткнення (на вул. Гагаріна), а також механічні пошкодження транспортних засобів: автомобіль «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження правої двері (вм`ятина); автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , отримав такі механічні пошкодження: крило праве, бампер, капот, фара, парктронік, омивайка.

Так, за змістом пункту 16.3 Правил, про порушення якого ОСОБА_2 зроблений висновок у Протоколі, визначено послідовність дій водія у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі.

Згідно із Протоколом автомобіль «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 рухався по вул. Олени Пчілки, тоді як згідно схеми ДТП зіткнення автомобілів відбулося на вул. Гагаріна на смузі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . У своїх поясненнях суду першої інстанції та в апеляційному суді представник потерпілого зазначила, що як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , так і автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухалися по вул. Гагаріна у зустрічному напрямку. Тобто викладені у Протоколі обставини щодо напрямку руху транспортних засобів та місця зіткнення не відповідають фактичних обставинам, відображеним на схемі ДТП, та суперечать поясненням потерпілого.

Також апеляційний суд звертає увагу, що у Протоколі зазначено про те, що автомобіль Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по «головній смузі», тоді як Правила не визначають наявність на дорогах «головної смуги». До того ж у схемі ДТП відсутні будь-які відомості щодо наявності на ділянці дороги, де сталася ДТП, будь-яких дорожніх знаків, зокрема, знаків пріоритету на головній або другорядній дорогах, що б могло підтвердити недотримання ОСОБА_2 вимог пункту 16.3 Правил щодо необхідності надання переваги у русі іншим транспортним засобам.

Таке свідчить про те, що формулювання обвинувачення є нечітким і не є однозначним, тоді як суд розглядає справу лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не наділений повноваженнями щодо редагування обвинувачення.

Крім того, згідно Протоколу до нього додаються пояснення свідків, пояснення особи, однак такі докази у матеріалах справи відсутні, не були вони надані органом поліції і представнику потерпілого на її запит.

Тому як Протокол, так і вказана схема місця ДТП не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та пункту 4 розділу ІХ Інструкції.

Отже, Протокол, схема ДТП, пояснення потерпілого містять суттєві суперечності щодо обставин, які мають значення для встановлення дійсних обставин пригоди, а саме: механізму дорожньо-транспортної пригоди; можливих порушень Правил, допущених ОСОБА_2 , її провини та причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками, що настали (пошкодження транспортних засобів).

Встановленню конкретних обставин дорожньо-транспортної пригоди мала сприяти схема місця дорожньо-транспортної пригоди, складена у відповідності до вимог пункт 4 розділу ІХ Інструкції.

Проте, схема дорожньо-транспортної пригоди від 02 серпня 2025 року, долучена до Протоколу, окрім графічного зображення транспортного засобу потерпілого, зазначення місця зіткнення та виявлених пошкоджень транспортних засобів не містить інших відомостей, передбачених пунктом 4 розділу ІХ Інструкції. При цьому суд звертає увагу на те, що зафіксовані у схемі ДТП пошкодження транспортних засобів (автомобіль «Volkswagen Caddy» під керуванням ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження правої двері, а автомобіль «Mercedes-Benz» під керуванням ОСОБА_1 , отримав передньої частини та правого крила) суперечать механізму ДТП як його викладено у Протоколі, а саме, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався по вул. Олени Пчілки.

Не зазначення поліцейським у схемі вказаних відомостей щодо дорожніх знаків, розмітки, унеможливило у цій справі перевірку версій події, викладених у Протоколі та представником потерпілого.

Свідків дорожньо-транспортної пригоди працівники поліції не виявили та не допитали.

Усунути перелічені недоліки та суперечності в судовому засіданні неможливо, що вплинуло і на достеменність встановлення вини ОСОБА_2 , зокрема, щодо порушення нею саме пункту 16.3 Правил і що недотримання вимог цього пункту Правил призвело до ДТП.

За такого матеріали справи не містять доказів, які би ґрунтувались на конкретних обставинах події та доводили, що ОСОБА_2 дійсно порушали вимоги пункту 16.3 Правил щодо надання переваги у русі транспортному засобу під керуванням потерпілого, що стало причиною ДТП.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані суду докази, а саме - Протокол, який містить суперечності в його змісті та кваліфікації дій порушника, а також схема ДТП, яку складено з порушенням вимог частини 4 розділу ІХ Інструкції, не можуть забезпечити такий рівень доказування, який би не залишав жодних розумних сумнівів доведеності вини ОСОБА_2 в порушенні вимог пункту 16.3 Правил та, як наслідок, скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. З урахуванням встановленого у суду першої інстанції були підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За такого апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги.

Твердження заявника, що наявні у справі докази узгоджуються між собою та достеменно доводять винуватість ОСОБА_2 у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються наведеним вище у цій постанові аналізом висунутого ОСОБА_2 звинувачення та Протоколу й іншим доказам.

Так, суд першої інстанції правильно виходив з того, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Отже, за наявності вказаних недоліків та суперечностей, які містяться в матеріалах справи та є взаємовиключними, суддя обґрунтовано дійшла висновку, що працівником поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було зібрано достатньо відомостей та доказів про те, що ОСОБА_2 поза розумним сумнівом вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП, що унеможливлює притягнення останньої до відповідальності. Доказів спростування встановлених в судовому засіданні обставин не було надано в судах першої та апеляційної інстанцій.

Слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищевказані положення закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Так, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції у разі наявності сумніву щодо належного складання працівниками поліції адміністративних матеріалів мав витребувати ц Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області документи, які залишилися недослідженими, є неприйнятним з огляду на таке.

Апеляційний суд звертає увагу, що збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення судом порушує право на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом) (рішення Європейського Суду від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії», заява № 36673/04).

Тому суд позбавлений повноважень щодо збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких дії.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає апеляційному суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту порушення ОСОБА_2 за викладених у Протоколі обставин вимог пункту 16.3 Правил та вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

За такого суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Отже, апеляційний суд, враховуючи, що надані суду докази, а саме - Протокол та Схема, складені з порушеннями вимог Інструкції, самі по собі не можуть ані спростувати, ані довести твердження учасників дорожньо-транспортної пригоди щодо її дійсних причин, погоджується з висновками суду першої інстанції про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_2 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Єрмоленко Анни Володимирівни на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2025 року залишити без задоволення, а постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2025 року, якою відносно ОСОБА_2 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна