Справа №639/8124/25
Провадження № 3/639/2046/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Васильєва Н.М., за участю секретаря судових засідань Караванської В.В., захисника Рудницької А.В., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2025 року о 09-42 год. в м. Харкові по просп. Любові Малої, буд. 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21033 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Драгер Alcotest 6810, результат огляду склав 1,12 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Рудницька А.В. зазначила, що ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає. Просила суд закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступні обставини:

- долучений до матеріалів справи відеозапис є неналежним доказом, оскільки він неповний та небезперервний, зокрема на ньому не зафіксовано дату та час зупинки ОСОБА_1 ;

- в матеріалах справи відсутні будь-які докази факту керування ОСОБА_1 20.10.2025 року транспортним засобом, а також факту його зупинки працівниками поліції;

- працівниками поліції порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останній не здійснював керування транспортним засобом;

- на момент складання протоколу ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами та не звернувся до сервісного центру МВС України для повернення посвідчення водія, а отже він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, захисник Рудницька А.В. не заперечувала проти розгляду адміністративного матеріалу за відсутності ОСОБА_1 .

В зв`язку з вищевикладеними обставинами, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому розгляд даної адміністративної справи був проведений у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив суду, що 20.10.2025 року він вирішив допомогти ОСОБА_1 з`їздити до магазину, який знаходився неподалік від місця їх роботи. Приблизно о 10 год. він сів за кермо транспортного засобу ВАЗ 2106, що належить ОСОБА_1 на праві власності, та разом з ним та іншою співробітницею поїхали до магазину. Під час руху по вул. Станційній у м. Харкові вони проїхали автомобіль патрульної поліції, який рухаючись їм назустріч розвернувся та почав рух за ними. Оскільки у нього було посвідчення водія лише категорії «С», він повернув у найближчий провулок та припаркувався за фурою, яка стояла у промисловій зоні, щоб його не помітили поліцейські. Через декілька секунд позаду них зупинився автомобіль патрульної поліції, після чого поліцейські запитали кому належить вказаний автомобіль ВАЗ. ОСОБА_1 повідомив, що це його автомобіль, однак жодних документів із собою не мав, у зв`язку із чим він разом з поліцейськими поїхали у невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_2 зазначив, що саме він перебував за кермом транспортного засобу, а ОСОБА_1 перебував на передньому пасажирському сидінні. Будь-яких розмов із поліцейськими він не мав, оскільки з ними розмовляв ОСОБА_1 . Про те, що він керував транспортним засобом він також не повідомляв поліцейським, оскільки не вважав це за доцільне. Під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння він не був присутній, оскільки в той час вже був на роботі.

Заслухавши пояснення адвоката Рудницької А.В., свідка ОСОБА_2 , дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до Розділу ІІ п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N1452/735) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №488640 від 20.10.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- результатом тесту за допомогою приладу Драгер 1,12 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер Alcotest 6810, результат огляду склав 1,12 проміле;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 20.10.2025 року о 10:00 год. ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня», однак від проходження медичного огляду він відмовився;

- відеозаписом з місця події від 20.10.2025 року, відповідно до якого встановлено, що 20.10.2025 року приблизно о 09-40 год. за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, буд. 36 співробітники патрульної поліції зупинили транспортний засіб ВАЗ 21033 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що в нього є підозра, що він, як водій транспортного засобу, перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Надалі, співробітник патрульної поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився. Результат огляду склав 1,12 проміле. При цьому поліцейський роз`яснив права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та визнання його винуватості, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або невірно встановлених ознак алкогольного сп`яніння, оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України, а саме до керівництва патрульної поліції з метою ініціювання службової перевірки, або в порядку КАС України, а також до відповідних правоохоронних органів, матеріали справи також не містять.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до Розділу ІІ п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N1452/735) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Тобто показники алкоголю в крові ОСОБА_1 перевищували дозволений рівень майже в 6 (шість) разів.

Твердження захисника про те, що до матеріалів справи долучено компакт диск, на якому міститься різні фрагменти відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, які мають певні проміжки часу, що, на думку сторони захисту, свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу, порушили принцип безперервності її застосування, то суд вважає їх безпідставними, оскільки в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапису не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, суд не приймає до уваги, оскільки вказані пояснення спростовуються відеозаписами з місця події від 20.10.2025 року. При цьому, з відеозапису вбачається, що 20.10.2025 року приблизно о 09:40 год. автомобіль ВАЗ 21033 д.н.з. НОМЕР_1 рухається по просп. Любові Малої в м. Харкові. В цей час йому назустріч рухається службовий автомобіль патрульної поліції, який розвертається на 180 градусів та продовжує рух за автомобілем ВАЗ. Будь-яких інших транспортних засобів на дорозі не було. Через декілька секунд автомобіль ВАЗ повертає праворуч у промислову зону, зупиняється та глушить двигун. Ще через декілька секунд службовий автомобіль поліцейських паркується позаду автомобіля ВАЗ, після чого співробітники поліції підійшли до водія, яким виявився ОСОБА_1 . Надалі, ОСОБА_1 почав спілкування із працівниками поліції, повідомив, що у нього немає із собою жодного документу, що засвідчує його особу. Вони сіли до службового автомобіля поліцейських та поїхали до місця проживання ОСОБА_1 . В ході бесіди ОСОБА_1 жодним чином не акцентував увагу поліцейських на те, що він не керував транспортним засобом. Навпаки, ОСОБА_1 добровільно повідомив останніх, що він дуже поспішав на роботу, а тому сів за кермо автомобіля, забувши всі свої документи. Після встановлення особи ОСОБА_1 та повернення на місце події, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився, однак намагався умовити співробітників поліції не проводити огляд.

Тобто, аналізуючи відеозапис та події, відображені на ньому, суд дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, а твердження стосовно того, що він не керував автомобілем, не відповідають дійсності та розцінюються судом як обраний спосіб захисту для уникнення ним відповідальності.

Разом з цим, на запит суду надійшов лист заступника начальника УПП в Харківській області Диняка Я., згідно якого 20.10.2025 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5975791 за порушення ч.2 ст. 126 КУпАП, яка 01.11.2025 року набрала законної сили. 03.11.2025 року ОСОБА_1 було сплачено штраф у повному обсязі.

Відповідно до постанови, 20.10.2025 року о 09:42 год. за адресою м. Харків, просп. Любові Малої, буд. 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , будучи не пристебнутим паском безпеки та не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про погодження ОСОБА_1 з наявністю в його діях порушення вимог п. 2.1 а ПДР України, а саме: керування водієм транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Суд також критично відноситься до показів свідка ОСОБА_2 , який, на думку суду, є заінтересованою особою та його покази не узгоджуються з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи. Зокрема, на відеозаписі з нагрудних камер поліцейський зафіксовано, як після зупинки транспортного засобу ВАЗ поряд з автомобілем були присутні лише свідок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , будь-яких інших сторонніх осіб біля транспортного засобу не було. Також, свідок під час допиту в суді не пам`ятав модель транспортного засобу, яким нібито керував та невірно зазначив вулицю по якій вони рухалися, а також плутався у своїх показаннях щодо наявності в нього права керування транспортними засобами.

Доводи про те, що поліцейськими не було здійснено зупинки транспортного засобу ВАЗ 21033 д.н.з. НОМЕР_1 , не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, оскільки відповідно до відеозапису та рапорту поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону №2 УПП в Харківській області Андрющенка Д. автомобіль ВАЗ 21033 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений відповідно до вимог ЗУ «Про Національну поліцію» за порушення вимог п. 2.3 в ПДР України.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, суд також вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 п. 1 ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

П. 5 ч. 2 ст. 16 вищезазначеного закону визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

На думку суду, правопорушник є саме водієм, адже термін «водій», слід зазначити, у цій справі слід використовувати у розширеному значенні, яке прямо передбачене Конвенцією «Про дорожній рух», ратифікованою із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР№ 2614-VIII від 25.04.1974.

Згідно, п. v ст. 1 цієї Конвенції водій (погонич) це будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, автомобілем та тому подібне (включно з велосипедами) або веде за собою по дорогам худобу, стадо, упряжених чи в`ючних тварин.

Застосування такого, розширеного, підходу до визначення терміну «водій» є цілком виправданим, оскільки в протилежному випадку особи, які керують транспортними засобами і не мають посвідчення водія відповідної категорії мали б змогу ухилитись від відповідальності, встановленої законом.

Із вищезазначеного виходить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та відповідає за порушення норм ПДР України та КУпАП на загальних підставах.

За таких обставин, у суду відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.9а ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки показники алкоголю в його організмі майже в 6 разів перевищували дозволений рівень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як його бажання уникнути адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 130 ч.1, 251, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, (отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300), призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Васильєва