СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/8334/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Горбенко Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2025 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшли справи про адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 489433 від 21.10.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 21.10.2025 року о 08 год. 40 хв. в м. Київ, просп. Леся Курбаса, 9, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 будучи обмеженим в праві керування, скоєно повторно протягом року, чим порушено вимоги п. 2.1 (А) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Вказаній справі присвоєно унікальний №759/25689/25 (провадження №3/759/8334/25) та у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 489440 від 21.10.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 21.10.2025 року о 08 год. 40 хв. в м. Київ, просп. Леся Курбаса, 9, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, ВП НОМЕР_3 від 06.04.2021 року Подільським ВДВС м. Київ, чим порушено вимоги п. 2.1 (А) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

До справи долучено довідку старшого інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП про те, що інспектором патрульної поліції при складенні протоколу ЕПР1 №489440 від 21.10.2025 року у відношенні ОСОБА_1 невірно зазначено частину статті, за якою особа притягається до адміністративної відповідальності. Просили суд вважати вірним ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вказаній справі присвоєно унікальний №759/25690/25 (провадження №3/759/8335/25) та у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2025 року справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : №759/25689/25 (провадження №3/759/8334/25) та №759/25690/25 (провадження №3/759/8335/25) - об`єднано в одне провадження і присвоєно №759/25689/25 (провадження №3/759/8334/25).

У судове засідання ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового слухання. Крім того, у протоколах про адміністративне правопорушення міститься підпис ОСОБА_1 про те, що йому повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Святошинському районному суді міста Києва за викликом.

Заяв на відкладення судового засідання від правопорушника не надходило.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому суд вирішив розглянути справу за відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

У відповідності до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 126 КупАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №489440 від 21.10.2025 року: 21.10.2025 року о 08 год. 40 хв. в м. Київ, просп. Леся Курбаса, 9, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, ВП НОМЕР_3 від 06.04.2021 року Подільським ВДВС м. Київ.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З проколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №489433 від 21.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 21.10.2025 року о 08 год. 40 хв. в м. Київ, просп. Леся Курбаса, 9, керував транспортним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, ВП НОМЕР_3 від 06.04.2021 року Подільським ВДВС м. Київ, скоїв правопорушення повторно протягом року.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 21.10.2025 року о 08 год. 40 хв. в м. Київ, просп. Леся Курбаса, 9, як за ч. 3 ст. 126 КУпАП, так і за ч. 5 ст. 126 КупАП суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що як протокол серії ЕПР1№489433, так і протокол серії ЕПР1 №489440 були складені за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Однак, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 №489440 долучено довідку старшого інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП про те, що інспектором патрульної поліції при складенні протоколу ЕПР1 №489440 від 21.10.2025 року у відношенні ОСОБА_1 невірно зазначено частину статті, за якою особа притягається до адміністративної відповідальності. Просили суд вважати вірним ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Суд наголошує на тому, що як протокол серії ЕПР1№489433, так і протокол серії ЕПР1 №489440 стосується одних і тих самих обставин - керування ОСОБА_1 21.10.2025 року о 08 год. 40 хв. в м. Київ, просп. Леся Курбаса, 9 транспортним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами.

Однак, в одній справі про адміністративне правопорушення працівники патрульної поліції встановили ознаку повторності і кваліфікували дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а в іншій таку ознаку спочатку встановили і кваліфікували дії за ч. 5 ст. 126 КУпАП, однак потім довідкою встановили наявність помилки у протоколі про адміністративне правопорушення і просили дії ОСОБА_1 кваліфікувати за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до принциау «non bis in idem» «двічі за одне і те саме правопорушення» - заборонено притягати фізичну та юридичну особу двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, але особа може бути притягнена за правопорушення до різних видів відповідальності, зокрема нести цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність, що не суперечить принципу «non bis in idem».

У ч. 1 ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Сергій Золотухін проти Росії» сформулював позицію, згідно з якою ст. 4 Протоколу №7 трактується як заборона кримінального переслідування особи двічі за правопорушення, якщо воно випливає з ідентичних фактів, які є по суті тими ж самими.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є єдиним суб`єктом двох передбачених КУпАП правопорушень, які вчинив при одних й тих самих обставинах, в один й той же час, в одному й тому ж місці, проте кваліфіковані поліцією за різними частинами однієї статті КУпАП, - він не може бути двічі притягнутим до адміністративної відповідальності.

За таких обставин притягнення ОСОБА_1 вдруге до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №489440 після встановлення факту повторності правопорушення у протоколі серії ЕПР1 №489433 (який складено раніше) - є порушенням положень Європейської Конвенції з прав людини щодо права на справедливий суд, та порушенням ст. 61 Конституції України, згідно з якої ніхто не може двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

П. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема, наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Зважаючи на те, що на ОСОБА_1 складено два протоколи про адміністративне правопорушення за одне і те саме правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №489440 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, оскільки за вказаним протоколом дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 126 КупАП вже після того, коли інспектором поліції було встановлено ознаку повторності правопорушення у протоколі серії ЕПР1 №489433, який складено раніше.

Щодо обставин адміністративного правопорушення по протоколу серії ЕПР1 №489433.

Ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлює, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується зібраними доказами у справі та матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №489433 від 21.10.2025 року;

- Постановою головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 06.04.2021 року, у межах виконавчого провадження НОМЕР_3, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом №2/756/3610/20, виданого 29.01.2021 року.

- Витягом із системи «АРМОР» щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, скоєно: 04.08.2025 року;

- Постановою Оболонського районного суду міста від 15 жовтня 2025 року у справі №756/12475/25, яка набрала законної сили, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 126 КУпАП за фактом подій, що мали місце 04.08.2025 року;

- відеозаписами із бодікамери поліцейського №759100 та №473571 з яких вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 ; крім того, ОСОБА_1 підтверджено, що посвідчення водія у нього немає та він обмежений у праві керування транспортними засобами.

За результатами дослідження в судовому засіданні доказів, що містяться в матеріалах справи, жодних сумнівів щодо наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та доведеності винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні у суду не виникло.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За порушення ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення та рівень правосвідомості, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність пом`якшуючих чи обтяжуючих вину обставин, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності.

До того ж, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи наявність негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Крім того, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу зважаючи на те, що транспортний засіб Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належить не ОСОБА_1 . Таким чином, суд не має права за таких обставин втручатись у приватне право особи на володіння та розпорядження транспортним засобом без належних на те підстав.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 зазначеного адміністративного стягнення не встановлено. Окрім того, суд також вважає, що в даному випадку саме такий вид і розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 126, 221, 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О.Горбенко