ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/30013/25

Провадження № 33/820/801/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні, в залі суду за участі секретаря Мельничук К.С., захисника Мар`яш Л.В., апеляційну скаргу захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 - Шох К.А та ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду, ОСОБА_1 , діючи повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП, о 22 год. 14 хв. 09 жовтня 2025 року по проспекту Миру,66, у м.Хмельницькому, у порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки та моделі «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисники Шох К.А та Мар`яш Л.В. просять постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2025 року скасувати, а справу провадженням щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП.

Постанову вважають незаконною, необґрунтованою та прийнятою з істотними порушеннями процесуальних норм, у зв`язку з чим вона не відповідає дійсним обставинам справи.

Захисник Мар`яш Л.В. зазначає, що працівниками поліції, всупереч вимогам ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» було безпідставно здійснено зупинку транспортного засобу. При цьому, названа поліцейським причина зупинки, а саме наявність інформації щодо керування даним автомобілем особою, яка немає права керування та попереднє її притягнення до адміністративної відповідальності, є незаконною, оскільки працівники поліції здійснювали фактичне переслідування та розшук автомобіля, який не перебував у розшуку. А тому, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не зобов`язаний був виконувати, а всі складені процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Стверджує про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його прав, зокрема змісту ст.63 КУ.

Окрім цього, запитували чи був він сьогодні (09.10.2025 року) притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2 КУпАП. Водночас, скориставшись юридичною необізнаністю ОСОБА_1 , працівник поліції отримав у нього постанову про адміністративне правопорушення, яка і стала підставою для подальшого оформлення матеріалів.

На думку сторони захисту, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиним і достатнім доказом для встановлення її вини.

Зазначає і про те, що в матеріалах справи наявна довідка інспектора відділу адміністративної практики УПП у Хмельницькій області ДПП про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось. Отже, до нього не може бути застосовано позбавлення права керування транспортними засобами.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Мар`яш Л.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Вислухавши захисника, вивчивши матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 з відеозаписом, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисту задоволенню не підлягає та виходить з наступного.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478734 від 09.10.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , діючи повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП, о 22 год. 14 хв. 09 жовтня 2025 року по проспекту Миру,66, у м.Хмельницькому, у порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки та моделі «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом (а.с.1,2);

- довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Хмельницькій області ДПП про допущені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та про те, що останньому посвідчення водія не видавалось (а.с.3);

- постановою серії ЕНА №5901994 від 09.10.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 2 КУпАП (а.с.4);

- відеозаписів, в яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення та оформлення (а.с.5).

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП. Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи також не містять.

Щодо аргументів сторони захисту про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 35 ч.1 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо- транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про- адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Згідно частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Із відеозаписів убачається, що підставою для зупинки транспортного засобу було наявність обгрунтованих підстав вважати, що водій керував транспортним засобом марки та моделі «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , будучи вже позбавленим права керування транспортним засобом. Таку підставу працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 , на що останній погодився та підтвердив обставини події.

Зафіксована на відеозаписах, доданих до протоколу інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Враховуючи викладене, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли в межах своїх повноважень, при цьому правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у причинному зв`язку з обов`язком водія мати при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Апеляційні твердження захисту про те, що ОСОБА_1 будучи юридично необізнаним, повідомив працівникам поліції, які повторно зупинили його 09.10.2025 року про те, що в той день на нього вже було накладено адміністративне стягнення за ст. 126 ч.2 КУпАП та надав підтверджуючу ці обставини постанову, ніяким чином не спростовують обставини встановлені судом, не впливають на правову кваліфікацію його дій за ст. 126 ч.5 КУпАП і не є підставою для ухвалення іншого процесуального рішення по справі.

Також не заслуговують на увагу посилання захисту на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про ознайомлення та роз`яснення ОСОБА_1 із правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, оскільки як стверджується відеозаписом місця події йому були роз`яснені такі права, зокрема і передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, відповідне посилання про роз`яснення прав особі, яке ОСОБА_1 підтвердив власноручним підписом, міститься і в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478734 від 09.10.2025 року (а.с.1-2).

Щодо доводів апеляційної скарги захисника Мар`яш Л.В. про неможливість застосування стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом як до особи, яка такого права не мала, апеляційний суд виходить з наступного.

Диспозицією ст. 126 ч.5 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , який полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Стаття 126 ч.2 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде саме про право керування транспортними засобами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та постановою суду, ОСОБА_1 , діючи повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП, о 22 год. 14 хв. 09 жовтня 2025 року по проспекту Миру,66, у м.Хмельницькому, у порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки та моделі «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Повторність вчинення ОСОБА_3 протягом року порушення, передбаченого ст. 126 ч. 2 КУпАП, підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5901994 від 09.10.2025 року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за протоколом про адміністративне правопорушення та за постановою суду за ст. 126 ч.5 КУпАП.

Водночас, санкція ст.126 ч. 5 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вказана санкція у частині накладення штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом є безальтернативною та передбачає обов`язкове накладення на правопорушника стягнення як у виді штрафу в певному розмірі, так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

А тому, суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта про те, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом не може бути застосоване щодо нього, оскільки вказане стягнення прямо передбачене санкцією ст. 126 ч.5 КУпАП, отже застосовується саме до осіб, які не мають права керування транспортним засобом.

Крім того, зі змісту частини 3 статті 30 КУпАП вбачається можливість накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами щодо осіб, які позбавлені права керування транспортним засобом.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, викладеного у постанові від 04.09.2023 року у справі № 702/301/20, суд призначає додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КУпАП, наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті. Суд відповідно до ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, призначив ОСОБА_1 штраф та строк позбавлення права керування ТЗ, передбачені санкцією статті без оплатного вилучення транспортного засобу.

Інших підстав для скасування або зміни постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2025 року апеляційна скарга захисту не містить та апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Шох К.А та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 5 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: