Справа № 156/679/25
Провадження № 3/156/518/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал, який надійшов з відділу поліцейської діяльності №1 (сел.Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 , 21.05.2025 о 21:25 год. на автодорозі Р-15 (82 км) біля села Литовеж керував транспортним засобом Mazda, д.н.д. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі - Нововолинська ЦМЛ та підтверджується висновком медичного закладу №35/36 від 21.05.2025. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Свередюк Ю.А. у судовому засіданні просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, про що також подала письмове клопотання.

Зазначила, що акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N?35/3в від 21.05.2025 складений з порушенням вимог інструкції, а тому висновок щодо результатів медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння є недійсним.

Так, у акті не заповнені пункти 19, 20, 21, 23, 24, 25, а саме «Інші прояви та симптоми», «Висновок та діагноз за результатами огляду», «час проведення лабораторних тестів», «Метод лабораторного тестування», «Результат лабораторних тестів» «Заключний діагноз». Крім того, пункт 25 «Заключний діагноз» заповнений іншою особою, а не лікарем ОСОБА_2 .

Окрім цього, акт складений 05.06.2025, а протокол 07.06.2025, тобто з порушенням ст.254 КУпАП, якою визначено, що протокол складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Також, у списку Єдиної конвенції про наркотичні засоби 1961 року не включено до переліку наркотичних засобів речовину «Бупренорфін», він не є наркотичним засобом, а тому ОСОБА_1 не міг перебувати в стані наркотичного сп?яніння.

Окрім цього, поліцейським не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а тому всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, з матеріалів справи вбачається, що поліцейські не виявляли у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та його не було відсторонено від керування транспортним засобом після проведення огляду.

Таким чином, на думку захисника, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП заперечував, просив закрити провадження у справі за наведених його захисником підстав.

Допитаний за клопотанням сторони захисту як свідок лікар ОСОБА_2 пояснила, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп?яніння відбувалась у встановленому законом порядку та відповідно до відомчих інструкцій. Саме вона проводила огляд ОСОБА_1 , оскільки на той час була на чергуванні. Заключний діагноз заповнювався не нею, оскільки саме лікар-нарколог уповноважений встановлювати заключний діагноз після надходження результатів огляду.

Допитаний за клопотанням сторони захисту як свідкок поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що не пам`ятає у зв`язку з чим був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Підставою для огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння були відповідні ознаки, а саме, зіниці не реагували на світло. Чи відстороняв водія від керування транспортними засобами після проведення огляду та чи встановлював реакцію зіниць на світло він не памятає. Пояснив, що протокол стосовно ОСОБА_1 та інші матеріали було складено вже після отримання результатів медичного огляду. Чому саме 07.06.2025 відсторонив водія від керування транспортним засобом не пояснив.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 статті 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст.266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Відповідно до п. 2, 4 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 3, 4, 7, 8 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Такі ж положення викладені у постанові Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду».

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №230294 від 07.06.2025, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. Порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення під час судового розгляду не встановлено, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, встановленим законом;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що ОСОБА_1 21.05.2025 о 21:40 направлявся до КНП «Нововолинська ЦМЛ», у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме звужені зіниці, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці;

- висновком КНП «Нововолинська ЦМЛ» від 21.05.2025 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває у стані наркотичного сп`яніння;

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, дослідженими у судовому засіданні, при перегляді яких викладені у протоколі обставини знайшли своє підтвердження.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності. Вимоги ст.ст. 256, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.

У клопотанні про закриття провадження у справі сторона захисту вказувала, що зупинка ОСОБА_1 була безпідставною, а тому всі подальші дії та зібрані докази не можуть вважатися належними та допустимими.

Слід відзначити, що підстава зупинки транспортного не є предметом доказування у справі за ст.130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим, вичерпний перелік підстав для зупинки поліцейським транспортного засобу передбачений ст.35 Закону України «Про національну поліцію», а відповідно до ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Вказаних вимог закону поліцейським дотримано, оскільки з досліджених судом відеозаписів вбачається, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 підставу зупинки, а саме те, що останній при об`їзді перешкоди не увімкнув сигнал повороту. Обставини, які перебували зупинці ОСОБА_1 також зафіксовані на відеозапис.

Слід зауважити, що матеріали справи не містять доказів про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом після проведення його огляду на стан сп`яніння, разом цим, не відсторонення від керування транспортним засобом, не є предметом доказування в межах даної справи та не впливає на встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також суд відхиляє доводи сторони захисту щодо порушення процедури освідування ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Так, з дослідженого відеозапису слідує, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував пройти відповідний огляд у медичному закладі, на що останній погодився, при цьому не заперечував щодо вказаних поліцейським ознак сп`яніння.

Посилання захисника на те, що акт огляду засвідчений не тим лікарем, який проводив огляд, спростовуються показами лікаря ОСОБА_2 яка пояснила, що вона лише проводила огляд, а остаточний діагноз визначається лікарем наркологом, що і було зроблено.

З акта медичного огляду №35/3в вбачається, що ОСОБА_1 була забезпечена належна процедура огляду, відповідний акт містить всі необхідні відомості, істотних порушень не виявлено.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не міг перебувати в стані наркотичного сп?яніння, оскільки у списку Єдиної конвенції про наркотичні засоби 1961 року не включено до переліку наркотичних засобів речовину «бупренорфін», також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 бупренорфін є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Поряд з цим, належить взяти до уваги те, що відповідно до ст.267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності, а також оскарження дій працівників медичного закладу.

Отже, твердження щодо неправомірності проведеного огляду не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність дій відповідальних службових не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Щодо доводів захисника про порушення строків, визначених ст.254 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом положень ст.254 КУпАП строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи складу адміністративного правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

З матеріалів справи слідує, що керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння мала місце 21.05.2025, а протокол складений 07.06.2025. Огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі 21.05.2025, висновок за результатами огляду складений 05.06.2025, а з відеозапису з бодікамери поліцейського слідує, що висновок отримано 07.06.2025.

При цьому суд враховує, що з метою складення протоколу та дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, була забезпечена явка ОСОБА_1 .

Вищевикладеним пояснюється неможливість складення висновку упродовж 24 годин після складення висновку.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо порушення 24-годинного строку на складення протоколу не можуть бути підставою для закриття провадження у справі, оскільки дотримання цього строку в цій справі не залежали від дій уповноваженої посадової особи патрульної поліції.

Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених ч.2 ст.254 КУпАП, унеможливило б досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Таким чином, з метою забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст.ст.256, 268 КУпАП, збирання відомостей, необхідних для зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції оформлено правомірно 07.06.2025.

При цьому, враховується також те, що ні ОСОБА_1 , ні його адвокат дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 07.06.2025 не оскаржували, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровували.

За встановлених обставин, суд критично оцінює твердження сторони захисту щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі. На переконання суду, вищевказані доводи сторони захисту спрямовані лише на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Досліджені та перевірені судом обставин, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), § 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відтак, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Як вбачається із довідки інспектора СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, відповідно до даних ІКС ІПНП ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 17.09.2019.

Дотримуючись вищевказаних вимог законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху, потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 цього Кодексу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 35, 40-1, 130, 268, 283, 287, 308 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Роз`яснити, що відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Повний текст постанови виготовлено 15.12.2025.

Суддя Н. Н. Комзюк