Номер провадження3/205/5472/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2025 року о 14 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись поблизу будинку № 32Б по вул. Великій Діївській у Новокодацькому районі міста Дніпра, керуючи мотоциклом KOVI, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалася за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу, у тому числі через підсилювач звуку, чим порушив вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердив та пояснив, що не зупинився на вимогу працівників поліції, оскільки злякався.

Суд дослідив матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до приписів пункту 2.4 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу зобов`язаний на вимогу поліцейського зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Зазначений припис передбачає, що водій бачить та/або чує адресовану йому вимогу працівника поліції про зупинку та має реальну можливість зупинити транспортний засіб із дотриманням вимог розділу 15 Правил дорожнього руху України.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим статтею 122-2 КУпАП, є невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Для визнання такого правопорушення встановленим необхідно з`ясувати, що водій бачив та/або чув відповідну вимогу працівника поліції, мав можливість зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, однак умисно продовжив рух.

Згідно з частиною другою статті 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 516730 від 18.11.2025 року;

рапортом командира взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 18.11.2025 року;

письмовими поясненнями старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 ;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

При цьому, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує вимоги ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення та дані про особу правопорушника, а також те, що обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 122-2 КУпАП у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 33, 40-1, частиною першою статті 122-2, статтями 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 153 (сто п`ятдесят три гривні) 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подається до відповідного апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя Максим ТАУС