Справа №: 452/4360/25
Провадження № 3/452/2052/2025
П О С Т А Н О В А
05 грудня 2025 року м.Самбір
суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, працюючу у ТОВ «Алло», проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Згідно протоколів про адміністративне правопорушення від 13.11.2025 року ОСОБА_1 того дня о 18.12год в м. Самбір на перехресті нерівнозначних доріг вул. Вокзальна та вул. Степана Бандери Львівської області, керуючи автомобілем марки Peugeot 308, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила пункт 16.11 ПДР України, а саме рухаючись по другорядній дорозі, не дала дорогу автомобілю Renault Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та надалі в порушення п.2.10(А) ПДР України покинула місце ДТП, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП.
У суді правопорушник ОСОБА_1 свою вину визнала частково та пояснила, що повертаючись з роботи додому їхала своїм автомобілем через міст по вул. Степана Бандери в м. Самборі, та здійснюючи маневр виїзду на головну дорогу не помітила, що зачепила інший автомобіль, який рухався по головній дорозі, оскільки вважала, що встигла завершити маневр, будь-якого удару не відчула, пошкоджень на її автомобілі не було; дізналася лише про таке від працівників поліції; відтак вважає, що місце ДТП умисно не покидала, а тому в її діях відсутній склад вказаного проступку; просила закрити провадження у справі про залишення місця ДТП.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходжу до наступного висновку:
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На підставі ст. 252КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 16.11 ПДР України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Розглядаючи справу в межах інкримінованого адміністративного проступку, аналізуючи наведене, приходжу до переконання у доведенні винуватості правопорушника у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, яке передбачене ст. 124 КУпАП, так як її вина встановлена протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №512183 від 13.11.2025 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , а також самими поясненнями наданими ОСОБА_1 у суді, іншими матеріалами справи.
При обранні виду та розміру стягнення, виходячи із пояснень правопорушника та матеріалів справи до особи слід застосовувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП слід стягнути із правопорушника судовий збір у розмірі передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
З приводу наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП слід зазначити наступне.
Положенням ст. 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Таким чином, як встановлено у суді, після дорожньо-транспортної пригоди водій, не помітивши зіткнення із автомобілем, продовжив рух, оскільки не усвідомлювала, що вона стала учасником ДТП, а тому у діях ОСОБА_1 був відсутній умисел у вчиненні правопорушення за ст.122-4 КУпАП, отже в її діях відсутня і суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.
Будь-які інші докази, які б свідчили про зворотнє, матеріали справи не містять та у суді іншого не встановлено.
При цьому, суддя також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП і провадження по справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу - 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.
У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк, стягнути, в порядку примусового виконання цієї постанови, з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави 605,60грн.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів із дня її винесення.
Суддя