09.12.25 Справа 469/1391/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2025 року с-ще Березанка
Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря Потриваєвої М.А., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , пенсіонера,
за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-
в с т а н о в и л а:
За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 724052 від 21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що він 21 жовтня 2025 року близько 15.10 год. за місцем проживання в АДРЕСА_2 у процесі сварки зі своїм племінником ОСОБА_2 ображав його нецензурною лайкою та вигнав з будинку, чим вчинив психологічне насильство.
У судове засідання ОСОБА_1 не з"явився та не повідомив причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення надав письмове пояснення про те, що разом зі своїм племінником ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 . 18 жовтня 2025 року племінник пішов з дому в невідомому напрямку, а 21 жовтня 2025 року близько 15:00 повернувся в нетверезому стані, почав вести себе зухвало, ображати його нецензурною лайкою, бити по вхідній хвіртці та вікнах будинку і погрожував розбити всі вікна. З метою припинення агресивних дій племінника та охорони майна був змушений вигнати останнього з території домоволодіння.
Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився та не повідомив причин неявки, про час та місце розгляду справи повідомлений; при складенні протоколу про адміністративне правопорушення надав письмові пояснення про те, що він проживає разом зі своїм дядьком ОСОБА_1 , та 21 жовтня 2025 року близько 09.00 год. почав вживати з товаришем спиртні напої, а близько 15.00 год. повернувся додому, де стався конфлікт з ОСОБА_1 через те, що ОСОБА_2 з"явився додому у стані сп"яніння та не допомагає по господарству, після чого ОСОБА_1 почав вчиняти відносно нього психологічне насильство та виганяти з території домоволодіння.
Зважаючи, що учасники справи повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, що відповідає вимогам ст.268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, яким є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 724052 від 21 жовтня 2025 року, суду також надано письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с.6), згідно з якими вона, її свекор ОСОБА_1 та племінник ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеними особами і проживають у одному будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 , перебуваючи на обліку у психіатричній лікарні з 2011 року, систематично вживає алкоголь і інколи веде себе неадекватно, може покинути домівку; 18 жовтня 2025 року він пішов з дому і повернувся лише 21 жовтня у стані сильного алкогольного сп`яніння, бив ногами по хвіртці, кричав і погрожував розбити всі вікна в будинку, не реагуючи на зауваження, через що свекор був змушений вигнати його з подвір`я.
Факт заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілого матеріалами справи не підтверджено.
Так, статтею 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлено презумпцію психічного здоров`я, відповідно до якої кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Відомості про звернення потерпілого до відповідного спеціаліста з приводу розладу психічного здоров"я у матеріалах справи відсутні.
Суд зважає також на те, що посилання ОСОБА_1 на те, що його дії були спрямовані на припинення протиправної поведінки ОСОБА_2 , узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_3 та самого потерпілого, а також що ОСОБА_2 постановою судді Березанського районного суду Миколаївської області від 03 грудня 2025 року у справі № 469/1533/25 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, за тих же обставин щодо ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи викладене вище, не доведеними є також і наявність спеціальної мети домашнього насилля та існування наслідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Тому наявність складу адміністративного правопорушення не доведена.
Згідно з ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284, п.1 ст.247 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя: