ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:

прокурора Мануйленка І.М.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Дашка Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Дашка Ю.І. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 05 листопада 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника установи ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області», будучи згідно із п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII суб?єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше наступного робочого дня, а саме 24.11.2023 року з моменту підписання наказу № 100 о/с «Про встановлення премії», яким преміював себе у розмірі 676,59% премії за листопад 2023 року, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього конфлікту інтересів Міністерство внутрішніх справ України, чим вчинив правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Соборного районного суду міста Дніпра від 05 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1700 гривень, та стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Дашко Ю.І. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати , провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- не з`ясовано повно, всебічно та об`єктивно обставини справи;

- не досліджено докази у справі;

- не встановлена суб`єктивна сторона складу правопорушення;

- додаток №1 до наказу №100 о/с від 23.11.2023 року не містить підпису ОСОБА_1 , а містить підпис начальника лікарні з поліклінікою ОСОБА_2 та уповноваженою з антикорупційної діяльності ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_1 не затверджував собі премію, не був обізнаний в тому, що є додаток, в якому наявне його прізвище;

- судом не враховано Рекомендації МВС, встановлені розміри заробітної плати працівникам МВС та їх складові, Інструкції з діловодства установи, щодо порядку формування та руху документів в установі;

- не з`ясовано хто і в якому обсязі надавав накази та додатки на підпис;

- частково враховано покази свідків, не надано оцінки їх показам;

- неправильно застосовано положення ст.172-7 КУпАП.

До суду апеляційної інстанції надійшло клопотання захисника Дашка Ю.І. про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.4 ст.38 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та клопотання, просили задовольнити, прокурор заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та клопотання.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції було виконано в повному обсязі.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушеня, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом, з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст.251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника установи ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області», являючись згідно із п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII суб?єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше наступного робочого дня, а саме 24.11.2023 року з моменту підписання наказу № 100 о/с «Про встановлення премії», преміював себе у розмірі 676,59% премії за листопад 2023 року, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів Міністерство внутрішніх справ України, чим вчинив правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з розділом VI Положення про преміювання працівників Державної установи «Територіальне медичне об?єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області», затвердженого Наказом № 19 від 23.02.2016 року

"1. Премії встановлюються в межах фонду оплати праці, передбаченого в кошторисі ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» на поточний рік.

2. Преміювання керівника ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» здійснюється за рішенням Міністра внутрішніх справ.

3. Преміювання працівників здійснюється наказом керівника ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області».

4. Виплата премії, проводиться в строки, установлені для виплати заробітної плати за другу половину місяця (не пізніше останнього робочого дня місяця).

5. Підставою для виплати премії працівникам є наказ про преміювання.

Список працівників, яким установлюється премія, оформлюється додатком до наказу про преміювання."

23.11.2023 року ОСОБА_1 було підписано наказ № 100 о/с «Про встановлення премії», яким встановлена йому премія у розмірі 676,59 % за поточний місяць.

Відповідно до п. 2,3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, а також не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

За змістом частини першої статті 1 цього Закону приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Таким чином, реальному конфлікту інтересів характерна наявність трьох об`єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

У цій справі реальний конфлікт інтересів ОСОБА_1 полягає в наявності суперечностей між приватним майновим інтересом, обумовленим бажанням покращити своє матеріальне становище та наявними службовими повноваженнями виконувача обов?язків начальника установи, які передбачають необхідність надання оцінки власної діяльності за відповідний календарний місяць та визначення собі розміру премії, що у свою чергу безпосередньо впливає на його об?єктивність та неупередженість при прийнятті відповідного рішення.

Доводи захисника про те, що не досліджено докази та не з`ясовано повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, - не є слушними, оскільки відповідно до матеріалів справи у судовому засіданні допитано особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, двох свідків (уповноважений з антикорупційної діяльності ОСОБА_3 та головний бухгалтер ОСОБА_4 ), досліджено та долучено до матеріалів справи накази №100 о/с (23.11.2023) та №106 о/с (21.12.2023 року) з додатками, копію положення про ДУ «ТМО», копію наказу про призначення на посаду, копію Положення про преміювання (наказ №19 від 23.02.2016 року) та інші документи (лист ДУ «Східне ТМО МВС» №33/24-125-25 від 01.08.2025 року, обліковий журнал повідомлень про конфлікт інтересів №33/24-442).

Посилання на те, що не встановлена суб`єктивна сторона складу правопорушення,- є необгрунтованими, оскільки вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, усвідомлювала своє службове становище, свої повноваження та відповідні обов`язки щодо дотримання антикорупційного законодавства, що підтверджує посадова інструкція, наказ про призначення, положення про ТМО. Підписання наказів про преміювання особисто ОСОБА_1 свідчить про наявність умислу з усвідомленням наслідків ненадання повідомлення про реальний конфлікт інтересів і прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Доводи захисника про те, що додаток №1 до наказу №100 о/с від 23.11.2023 року не містить підпису ОСОБА_1 , а містить підпис начальника лікарні з поліклінікою ОСОБА_2 та уповноваженої з антикорупційної діяльності ОСОБА_3 , - не є слушними, оскільки додаток до наказу був підписаний начальником лікарні ОСОБА_2 та уповноваженою з антикорупційної діяльності ОСОБА_3 , а сам наказ №100 о/с був підписаний ОСОБА_1 . Наявність або відсутність підпису саме на додатку не звільняє особу, яка підписала наказ, від відповідальності за рішення, відповідно до якого було преміювання. Тобто остаточне розпорядче повноваження щодо видання наказу та його підписання належало саме ОСОБА_1 .

Твердження про те, що ОСОБА_1 не затверджував собі премію, не був обізнаний в тому, що є додаток, в якому наявне його прізвище,- не є слушними, оскільки ОСОБА_1 мав перевіряти документи, що стосуються преміювання, які він підписував, оскільки в наказі зазначено про наявність додатків, та дотримуватися вимог антикорупційного законодавства.

Твердження про те, що судом не враховано Рекомендації МВС, встановлені розміри заробітної плати працівникам МВС та їх складові, Інструкції з діловодства установи щодо порядку формування та руху документів в установі є необгрунтованими, оскільки висновки суду грунтуються та враховують вимоги Положення про ТМО, Положення про преміювання, посадову інструкцію заступника начальника.

Посилання на те, що не з`ясовано хто і в якому обсязі надавав накази та додатки на підпис є необгрунтованими, оскільки відповідно до пояснень головного бухгалтера вбачається, що додатки погоджувалися відповідними особами та передавалися на підпис посадовій особі, яка мала повноваження видати наказ. Остаточне рішення про підписання наказу належало виконуючому обов`язки начальника , який підписав наказ.

Доводи захисника про те, що судом лише частково враховано покази свідків, не надано оцінки їх показам, - не є слушними, оскільки покази ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджують наявність додатків з прізвищами та розмірами премій до наказу, порядок формування додатків та їх погодження, а також те, що від відповідача не надходило повідомлень про конфлікт інтересів. Суд правильно врахував покази свідків при вирішенні питання про неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів.

Твердження апеляційної скарги про те, що неправильно застосовано положення ст.172-7 КУпАП,- є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив компетентний орган про наявність реального конфлікту інтересів після вчинення дій, що створювали приватний майновий інтерес, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Посилання захисника на закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, має істотне значення як день його вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Під час збору інформації уповноважений орган отримує відомості, на підставі яких під час складання протоколу встановлює чи є склад адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу ДУ Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України було направлено лист Дніпропетровського управління ДВБ НП України вх.№56426 від 29.07.2025 року та отримано лист вх. №33/24-125-25 від 01.08.2025 року із завіреними копіями документів для перевірки відомостей щодо можливого порушення вимог та обмежень Закону України Про запобігання корупції ОСОБА_1 , який перебуваючи на посаді виконувача обов`язків начальника установи ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» преміював себе у розмірі 676,59% премії за листопад 2023 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 122 днем виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , є 22.08.2025 року, датою вчинення адміністративного правопорушення є 24.11.2023 року. Враховуючи те, що судом прийнята постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 05.11.2025 року, то на час притягнення його до адміністративної відповідальності дворічний строк не сплинув, отже відсутні підстави для закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Посилання захисника на правову позицію, яка викладена в постановах Одеського апеляційного суду від 11.10.2019 року по справі №523/12211/19, постанові від 10.12.2019 року по справі № 522/9890/19, постанові від 29.05.2020 року по справі №521/7549/18 та постанові Вінницького апеляційного суду від 04 лютого 2020 року по справі № 145/1579/20, є необгрунтованими, оскільки вони не мають преюдиціального значення.

Посилання в клопотанні на практику Європейського Суду з прав людини у справах "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», «Лаптєв проти України» (заява номер 30666/13) не приймаються до уваги, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності 05.11.2025 року постановою суду, яка має бути залишена без змін, судом апеляційної інстанції не приймається рішення про накладення стягнення за межами строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Дашка Ю.І. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 05 листопада 2025 року - залишити без задоволення.

Постанову Соборного районного суду міста Дніпра від 05 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко