П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2025 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Руслан Озадовський, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Київській області полк патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю з захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Гулійчука Сергія Вікторовича (в режимі відеоконференції)

У С Т А Н О В И В:

18.08.2025 о 22 год. 03 хв. водій ОСОБА_1 , під час руху на а/д Київ-Одеса 78 км 200 м керував транспортним засобом марки Mitsubishi Pajero, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився.

В судовому засіданні захисник - адвокат Гулійчук С. В., який діяв в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

У своєму запереченні захисник посилався на те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку з чим вважає, що ОСОБА_1 не підлягав огляду на стан алкогольного сп`яніння. Водночас, відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, зокрема відсутній акт про відсторонення від керування транспортним засобом та відеозапис не містить фіксації відсторонення. При цьому посилався на позиції Верховного Суду. Крім цього, вважає недопустимими доказами протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з камер поліцейського, оскільки відео фіксація велася не безперервно.

Також, захисник зазначав, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а його вмовили працівники поліції відмовитись, оскільки медичні заклади вже не працювали. У зв`язку з чим ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду тверезий, що підтверджується висновком КМКЛ №10 за №004095 від 21.08.2025.

Крім цього, захисник в судовому засіданні зазначав, що поліцейський на відеозаписі повідомляв ОСОБА_1 , що у будь-якому випадку, чи пройде він огляд чи ні, на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУПаП, в чому захисник вбачає, що у діях поліцейського наявні ознаки зловживання.

Також, захисник посилався на те, що ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, є надуманими та не відповідають дійсності, оскільки зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя та тремтіння рук могло викликати хвилювання, а запах алкоголю міг бути як осадок від того, що ОСОБА_1 за добу вживав алкоголь.

Суддя, заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735) (далі по тексту Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008) (далі по тексту Порядок).

Так, згідно з п. 2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, за наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В свою чергу, у відповідності до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції при зупинці транспортного засобу марки Mitsubishi Pajero, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що відповідають Інструкції, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та в акті огляду на стан сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, у зв`язку з чим останньому у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки і у медичному закладі та виписано відповідне направлення, яке міститься в матеріалах справи.

Так, з переглянутих в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився (Сlip 1 відео 22:26:10, 22:26:17, 22:27:10). Після чого працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права.

Щодо позиції захисника про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суддя зазначає, що з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що транспортний засіб марки Mitsubishi Pajero, державний номерний знак НОМЕР_1 , розташований на проїзній частині автотраси. Відеозаписом зафіксовано, що при розмові з поліцейським ОСОБА_1 погоджується з працівником поліції, що він швидко рухався та «підрізав» інший транспортний засіб, тобто не заперечував, що керував транспортним засобом (Сlip 1 відео 22:08:00).

Так, відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не вказував, що не керував автомобілем. В протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо нього, він також не зазначив, що оспорює факт керування транспортним засобом.

Крім цього, в матеріалах справи міститься протокол серії ЕПР1 №427335 від 18.08.2025 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за порушення п. 12.1 ПДР України. Разом з тим, суддя зазначає, що у судовому засіданні 11.11.2025 захисник зазначав, що вину за 124 КУпАП ОСОБА_1 визнає, про що суддею була винесена постанова.

Отже, посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, суддя сприймає як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у своїх поясненнях та у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями та матеріалами справи, однак зауважень чи заперечень щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення у відповідній графі протоколу та на відеозаписі ОСОБА_1 не висловлював.

Щодо відсутності доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, суддя зазначає, що до протоколу додана розписка ОСОБА_2 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

Крім того, суд зазначає, що та обставина, що відеозаписом не зафіксовано відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не впливає на встановлений факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду і не може бути визнано безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, суддя до уваги не приймає, оскільки вказане твердження повністю спростовується відеозаписом.

Крім цього, посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, спростовується відеозаписом (Сlip 1 відео 22:08:30), на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, «- чи можна зробити так, щоб я був тверезий».

До уваги не приймається наданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведений у зв`язку з самостійним зверненням ОСОБА_1 до медичного закладу 19.08.2025 о 03:15 год., згідно з яким стану сп`яніння у нього не виявлено, так як ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із порушення п.2.5 ПДР, а саме відмовою від проходження на вимогу поліцейського огляду на стан сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я вже після спливу двох годин з моменту виявлення підстав для проведення медичного огляду, що є порушенням вимоги п.9 розділу ІІ Інструкції та ст. 266 КУпАП.

Всі інші доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності мають суто формальний характер та спрямовані на ухилення водія ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, однак не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5. Правил дорожнього руху доводиться матеріалами адміністративної справи, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.08.2025 серії ЕПР1 №427344; актом огляду на стан сп`яніння; розпискою ОСОБА_2 з якої вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом; направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; переглянутим в судовому засіданні диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Отже, суд приходить до висновку, що сукупність доказів по справі, поза розумним сумнівом, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно клопотання сторони захисту про закриття провадження по справі за відсутністю події та складу правопорушення задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі…

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 130 ч. 1 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Крім цього, згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, статтями 130 ч. 1, 221, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяРуслан ОЗАДОВСЬКИЙ