ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області Каліщук А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від заступника начальника Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 06.11.2025 року о 17 год. 37 хв. по вул. 14-ї Князівської бригади (колишня 20 Липня) в м. Володимирі, Волинської області, керував автомобілем марки «OPEL OMEGA» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надсилання рекомендованих поштових відправлень з повідомленням про вручення. Із заявами чи клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Про причини неявки суд не повідомляв.

Крім того, факт усвідомлення ОСОБА_1 того, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення і не виявлення ним належної зацікавленості у розгляді його справи, про що свідчить те, що він з 06.11.2025 р. по 16.12.2025 р. не звертався в суд за інформацією щодо стану розгляду його справи, не з`явився на судове засідання, свідчить про його свідомий намір затягнути розгляд справи та уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №505336 від 06.11.2025 р., роздруківкою тестування на алкоголь приладом «Драгер» від 06.11.2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу, копією відеозапису із нагрудної камери поліцейського.

Зокрема, роздруківки тестування на алкоголь приладом «Драгер» від 06.11.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, зафіксований рівень алкоголю 2,00 промілле.

Також, із дослідженого судом відеозапису із нагрудної камери поліцейського, котрий долучений до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Вищенаведені докази є належними, допустимими та повністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, на підставі вищенаведених доказів в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 а ПДР.

На судовий розгляд справи ОСОБА_1 не надав суду об`єктивних, переконливих доказів, котрі б спростували його вину у вчиненні даного правопорушення.

Оцінивши всі зібрані та перевірені докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9аПДР України.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд бере до уваги, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, не вбачаючи правових підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 1 ст.130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.

Штраф в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA0003001 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУ ДКСУ у Волинській області, , код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу 21081300 "адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху").

Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

Суддя А.А. Каліщук