Справа № 748/2752/25 Головуючий у 1 інстанції Костюкова Т.В.
Провадження № 33/4823/953/25
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

захисника Кондренка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Кондренка О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацююча, учасник бойових дій, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом установлено, що 15.08.2025 року о 20 год 35 хв, ОСОБА_1 по вул. Київська, 1 у с. Старий Білоус, Чернігівського району, Чернігівської області, керувала транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова слів), та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Кондренко О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення час керування вказано о 20:35 год, час складання протоколу о 21:22:42 год, поліцейські на той час на місці пригоди були відсутні, а прибули тільки о 20:54 год. Також зазначає, що згідно відеозапису о 20:59:21 год ОСОБА_1 поліцейський пропонує пройти огляд на стан сп`яніння або проїхати до медичного закладу, в той час, коли вона перебувала в автомобілі на пасажирському сидінні, на що вона відмовляється і вказує, що за кермом не перебувала. На думку захисту, поліцейськими порушено процедуру проведення огляду водіїв на стан сп`яніння. Зазначає, що відеозапис по справі не є безперервним і на ньому відсутній запис відібрання пояснень у свідків на місці пригоди, на що суд не звернув уваги. Також вказує, що суд безпідставно стягнув з ОСОБА_1 судовий збір, адже вона має статус учасника бойових дій. Вважає свідків по справі зацікавленими особами, адже вони є працівниками Національної гвардії України при УМВС.

Захисник у засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та наголошував на їх задоволенні.

ОСОБА_1 та його захисник у засідання апеляційного суду не з`явилися, судом були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 424340 від 15.08.2025 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, від підпису у протоколі відмовилася. (а.с. 3).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, від проходження огляду відмовилася. (а.с. 4).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, з відеозапису, долученого до протоколу убачається, як на блокпосту зупинено автомобіль «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого була жінка та намагалася прямувати далі, проте автомобіль було зупинено. На місце події викликано поліцейських. Поліцейський повідомляє про ведення відеофіксації. Видно, як водій знаходиться на пасажирському сидінні, на запитання поліцейського чому вас було зупинено черговими Національної гвардії відповіла, що матюкалася. Під час спілкування поліцейський повідомляє, що у водія вбачає ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, водій повідомила, що це від її пасажира. Поліцейський пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, на що водій відмовилася та вказувала, що за кермом не перебувала. Водієві роз`яснено порядок відмови від проходження огляду та було запропоновано пройти самостійно освідування у медичному закладі. О 21:00 год поліцейський акцентує увагу на відібранні пояснень у свідків, зокрема, у ОСОБА_2 , який підтвердив, що є відео про перебування ОСОБА_1 за кермом. Поліцейський повідомляє про складання протоколу стосовно неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, роз`яснює права та обов`язки, на що права їй були зрозумілі. Поліцейський ознайомлює водія із змістом протоколу, від підпису якого вона відмовилася, її було відсторонено від керування транспортним засобом. Будь-яких заперечень водій не виказувала.

Отже, місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно установив фактичні обставини, які полягали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та її відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Твердження сторони захисту про відсутність даних по справі щодо керування ОСОБА_1 автомобілем слід визнати безпідставними та надуманими, адже такі факти в повному обсязі спростовується відеозаписом, долученим до справи, з якого видно, як на блокпосту черговими було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , яка намагалася продовжувати рух, проте, шляхом шлагбауму черговими Нацвардії було перекрито дорогу. Крім того, перебуваючи на пасажирському сидінні, ОСОБА_1 не заперечувала факту керування та її зупинки черговими, і дану відеофіксацію вважати неналежним доказом по справі чи ставити під сумнів фактичні обставини, на що посилається апелянт, у апеляційного суду об`єктивні дані відсутні.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких вони 15.08.2025 перебували на чергуванні на блок посту та підїхав автомобіль «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням жінки, та при перевірці документів з автомобіля відчули різкий запах алкоголю, після чого їй було запропоновано залишатися на місці, викликано наряд поліції та передано працівникам поліції для перевірки. (а.с. 5,6).

За наведених обставин, у суду першої інстанції не було необхідності у виклику в судове засідання та допиті цих свідків з приводу обставин, які зазначені у їх письмових поясненнях, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, та переглянутих відео файлах, а отже, у судді місцевого суду не викликало сумніву щодо достовірності даних, які містяться в матеріалах справи. Такі сумніви відсутні й у апеляційного суду, а тому доводи апеляційної скарги захисника про зацікавленість свідків по справі є безпідставними.

За таких обставин, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта на відсутність безперервності відеозапису є безпідставними, оскільки у цій справі фіксація правопорушення відбувалася безперервно та з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року та п. 5 Розділу ІІ Наказу МВС від 18.12.2018 року № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису». Відеозапис (початок 20:55 год кінець 21:36 год) відображає логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому доводи з цього приводу не заслуговують на увагу. Між тим, в апеляційній скарзі не вказано, які обставини, що істотно можуть вплинути на висновки по суті правопорушення, поліцейським не були зафіксовані під час використання відеофіксації.

Крім того, у апеляційному суді знайшли своє підтвердження доводи сторони захисту про безпідставно стягнутий з ОСОБА_1 судовий збір.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (пільги щодо сплати судового збору): від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 06 вересня 2018 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не установлено, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити частково апеляційну скаргу захисника Кондренка О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ..

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити, виключити з резолютивної частини постанови вказівку суду про стягнення судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай