Справа № 944/2299/25 Головуючий у 1 інстанції: Матвіїв І.М.
Провадження № 33/811/1645/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю прокурора Ваврин М.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

адвоката-захисника Третяка Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Фецяка В.Я. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, будучи звільненим з посади директора державного підприємства «Старицький військовий лісгосп», будучи суб?єктом відповідальності, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов?язане з корупцією, в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією. Відповідно до наказу Міністра оборони України Олексія Резнікова №2-ДП від 05.01.2022 ОСОБА_1 , звільнено з посади директора державного підприємства «Старицький військовий лісгосп» з 11 січня 2022 року.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік (після звільнення) до 00:00 год. 01.02.2024.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік (після звільнення), лише 08.04.2025 о 22:14 год., тобто несвоєчасно, тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На постанову судді захисник Фецяк В.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова судді винесена з неповним з`ясуванням обставин справи, які мають значення для справи, невідповідністю висновків фактичним обставинам справи, а також неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Захисник адвокат Третяк Ю.І. подав додаткові пояснення до апеляційної скарги, у яких, зокрема, звертає увагу, що розгляд справи у суді першої інстанції, всупереч вимогам ч. 2 ст. 268 КУпАП, відбувся без участі ОСОБА_1 . ОСОБА_1 не був поінформований належним чином на своєму попередньому місці роботу ДП «Старицький військовий лісгосп», а також не був обізнаний про всі зміни законодавства.

Окрім цього стверджує, що станом на день розгляду справи судом першої інстанції сплив строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки моментом виявлення такого в розумінні ст. 38 КУпАП є не дата складання протоколу, а саме дата, коли НАЗК отримало інформацію про можливе правопорушення або коли ця інформація була передана до УСР у Львівській області ДСР НП України.

Також зазначає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, відсутня суб`єктивна сторона, тобто вина у формі умислу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Третяка Ю.І. на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора Ваврин М.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП у зв`язку з розглядом даної справи без участі ОСОБА_1 заслуговують на увагу, та право на захист та доступ до правосуддя було відновлено апеляційним судом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Вищевказані вимоги закону дотриманні суддею у повній мірі.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №453 від 02 травня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.04.2025; копією наказу № 2-ДП від 05.01.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади директор ДП «Старицький військовий лісгосп»; декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2022 рік, яка подана ОСОБА_1 08.04.2025.

Твердження захисника про те, що матеріали справи не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зокрема, прямого умислу, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"- "ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Водночас, пунктом 27 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Так, відповідно до наказу Міністра оборони України Олексія Резнікова № 2-ДП від 05.01.2022 ОСОБА_1 звільнено з посади директор ДП «Старицький військовий лісгосп» з 1 січня 2022 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, відноситься до суб`єктів відповідальності, на яких поширюється дія цього Закону, та була зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік (після звільнення) до 00:00 год. 01.02.2024.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік (після звільнення), лише 08.04.2024 о 22.14 год., тобто несвоєчасно.

Факт несвоєчасного подання декларацій ОСОБА_1 не заперечується.

При цьому, як вірно встановив суд першої інстанції, у ОСОБА_1 відсутні поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На переконання апеляційного суду неспроможними є пояснення апелянта про те, що ОСОБА_1 не був поінформований належним чином на своєму попередньому місці роботи ДП «Старицький військовий лісгосп» про необхідність подати декларацію, а також не був обізнаний про всі зміни законодавства, оскільки ОСОБА_1 до того неодноразово подавав декларації, у тому числі у зв`язку із звільненням.

Щодо доводів апелянта про те, що шестимісячний термін притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закінчився на момент розгляду справи, оскільки датою виявлення адміністративного правопорушення є 04 жовтня 2025 року (або раніше), то такі безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, має істотне значення як день його вчинення, так і день виявлення правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що крім факту встановлення несвоєчасності подання декларації для наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, необхідно також встановити відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації та чи є відповідна особа суб`єктом декларування відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2021 року №1089/0/2-21 виявлення адміністративного правопорушення - це установлення наявності підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, у цьому випадку є, відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції у випадках, передбачених ст. 172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище) та, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 255 КУпАП, прокурор (статті 172-4 - 172-20).

Натомість, відповідно до абзацу п. 1 ст. 255 КУпАП, Національне агентство з питань запобігання корупції складає протоколи у випадках, передбачених, статтями 172-4 - 172-9 у частині правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Посада ОСОБА_1 не віднесена до посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

З огляду на зазначене, датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме 02 травня 2025 року, а саме коли уповноваженою особою на складання протоколу встановлено всі обставини та склад правопорушення, опитано особу та встановлено відсутність поважних підстав на неподання декларації у визначений строк.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував усі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, та наклав адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Фецяка Василя Ярославовича залишити без задоволення.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА