Справа № 462/7667/25 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 33/811/1856/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника - адвоката Вівчарівського В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вівчарівського Володимира Петровича на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 20 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 /три тисячі чотириста/ грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 20.09.2025 року о 08 год. 57 хв. на вул. Кульпраківській, 35 (вул. Поліщука) керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідним чином не реагувала на її зміну, при зустрічному роз`їзді під час руху не дотрималася безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом Renault Megan, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , під час якого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3. б, 13.1 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім того, надалі ОСОБА_1 , будучи учасником ДТП, не залишилася на місці події, чим порушила пункт 2.10 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Вівчарівський В.П. подав апеляційну скаргу в яких просить скасувати постанову суду, та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова судді є незаконною, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їх належної оцінки, розгляд справи був необ`єктивним та упередженим, викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Звертає увагу на те, що у судовому засіданні 20.11.2025, призначеному на 12:00 год., суддя взагалі не досліджував докази, оскільки у цей час у суді було відсутнє електроживлення, у зв`язку з чим було неможливо відтворити та дослідити ключовий доказ, наданий на компакт-диску відеозапис.

Зазначає, що автомобіль Hyundai Accent не отримав жодних пошкоджень, тому водій ОСОБА_1 була переконана у відсутності ДТП з автомобілем Renault Megan.

Вказує, що схема місця ДТП від 20.09.2025, додана до протоколу про адміністративне правопорушення, є суперечливою та не відображає дорожньої обстановки.

Заслухавши виступ захисника - адвоката Вівчарівського В.П., який не заперечив, щодо розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до вимог п. 2.3 б ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За ст. 122-4 КУпАП, відповідальність настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У відповідності до п. 2.10 а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №462322 від 23.09.2025 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.09.2025 року, рапортом від 20.09.2025 року, поясненнями ОСОБА_2 від 20.09.2025 року та ОСОБА_1 від 23.09.2025 року, долученим записом із відеореєстратора.

Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що у межах розгляду цієї справи, не надається правова оцінка правомірності чи б то неправомірності дії водія транспортного засобу Renault Megan, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , оскільки предметом судового розгляду у цій справі є відповідність дій ПДР України саме водія ОСОБА_1 , а не водія ОСОБА_2 , так як вказаний протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 ..

Що стосується доводів апеляційної скарги, що автомобіль Hyundai Accent не отримав жодних пошкоджень, тому водій ОСОБА_1 була переконана у відсутності ДТП з автомобілем Renault Megan, то такі були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Так, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вказане спростовується схемою ДТП, з якої вбачається, що вказаний автомобіль зупинився на проїзній частині вул. Поліщука навпроти будинку на вул. Кульпраківській, 35 у м. Львові. Також із пояснень потерпілої ОСОБА_2 чітко вбачається, що у автомобілі останньої було пошкоджено дзеркало лівого виду, за що ОСОБА_1 сплатила їй компенсацію у сумі 6000 грн.

До того ж, фактичні дані щодо обставин ДТП, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №462322 від 23.09.2025 та у схемі місця ДТП, не є суперечливими та свідчать про доведеність того, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідним чином не реагувала на її зміну, при зустрічному роз`їзді під час руху не дотрималася безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом Renault Megan, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , під час якого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Інші посилання захисника - адвоката Вівчарівського В.П., в апеляційній скарзі не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути невірне вирішення справи, а за такого, не впливають на обґрунтовані висновки суду, щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною переоцінкою по іншому доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.

Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

Таким чином оскаржувана постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника - адвоката Вівчарівського В.П. відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 20 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вівчарівського Володимира Петровича - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк