Номер провадження 33/816/1154/25 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., за участі секретаря судового засідання Кислої Ю. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/13453/25 за апеляційною скаргою захисника ЛОПАТКІНА О. В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.09.2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

представника потерпілого Кругляка В. В.,

захисника адвоката Лопаткіна О. В.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі (зі змінами) захисник ЛОПАТКІН О. В. просить змінити постанову судді та накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу, оскільки були порушені права ОСОБА_2 , він не був належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, клопотання захисника про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції залишилось без належного реагування. ОСОБА_2 свою вину визнав, щиро розкаявся, під час ДТП був тверезий, місце події не залишив і допомагав потерпілому, працює, має родину, дружину на утриманні, внаслідок чого позбавлення права керування т/з позбавить його та його сім`ю нормального існування.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.09.2025 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді позбавлення права керування т/з строком на 6 місяців, а на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, 11.08.2025 об 11 год. 30 хв. на вул. Білопільський шлях, 19 в м. Суми ОСОБА_2 , керуючи т/з Chery Tiggo, н. з. НОМЕР_1 , під час виконання маневру повороту ліворуч, завчасно не зайняв відповідного крайнього лівого положення, та допустив зіткнення з т/з Renault Duster, н. з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вислухавши доводи захисника Лопаткіна О. В., який підтримав свою апеляційну скаргу і просив змінити постанову судді в частині накладеного стягнення, доводи представника потерпілого Кругляка В. В., який не заперечував що зміни стягнення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, висновки судді суду першої інстанції про вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених в постанові, в апеляційній скарзі захисником не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Лопаткіна О. В. про суворість накладеного стягнення, то апеляційний суд вважає їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи і вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а згідно ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП), а адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України і при його накладенні враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ст. 33 КУпАП).

Санкцією ст. 124 КУпАП за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження т/з, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна передбачене накладення штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування т/з на строк від 6 місяців до 1 року.

Системне тлумачення наведених вище правових норм дозволяє дійти висновку, що питання накладення стягнення і вибору його виду та розміру повинно вирішуватися з урахуванням мети адміністративного провадження і адміністративного стягнення як таких, що включають не тільки кару, а й виховання у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, як самих правопорушників, так й інших громадян.

Тобто, загальні засади накладення адміністративного стягнення наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації адміністративної відповідальності у межах наданих законодавцем повноважень визначити певний вид і розмір стягнення. Завданням такої форми, крім іншого, є виправлення та попередження нових адміністративних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня серйозності вчиненого адміністративного правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на стягнення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у адміністративному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо, що визнається (дискреційні повноваження суду) і ЄСПЛ, який, зокрема, у своєму рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права; це забезпечується відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Одним із європейських стандартів судочинства є принцип «пропорційності» (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12).

На національному рівні КСУ у своєму рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що «справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість».

Як було установлено під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 свою вину у вчиненні ДТП визнав, щиро розкаявся, під час ДТП був тверезий, місце події не залишив і допомагав потерпілому, працює, має родину і дружину на утриманні, потребує наявність посвідчення водія і права керування т/з, потерпіла сторона не заперечує про накладення стягнення у виді штрафу, тому, незважаючи на те, що стягнення накладене в межах санкції статті, рішення судді суду першої інстанції про позбавлення ОСОБА_2 права керування т/з строком на 6 місяців не відповідає ступеню серйозності вчиненого ним правопорушення і особі винного, тобто є несправедливим через суворість стягнення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне постанову судді відносно ОСОБА_2 змінити та накласти на нього за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в іншій частині це судове рішення залишити без змін, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу захисника.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ЛОПАТКІНА О. В. задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.09.20025 відносно ОСОБА_3 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі не сплати штрафу у строк, установлений законом, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

В іншій частині постанову судді залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов