Номер провадження 3/404/3094/25
П О С Т А Н О В А
09 грудня 2025 року суддя Фортечного районного суду м. Кропивницького Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 16.11.2025 року о 06 год. 50 хв. ОСОБА_1 за адресою: вул.Перша Виставкова, 53, м.Кропивницький, керував транспортним засобом «DAF FT XF 105.460», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом WIELTON, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу приладу «Alcotest Drager 7510» (тест №367 результат 1,68 проміле), з яким він погодився, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.
Положеннями ч.1 ст.277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ за ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою. Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП.
На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №514544 від 16.11.2025 року (а.с.1), долучено та до суду направлено такі докази: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); результат тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Drager» (а.с.3); копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.4); письмові пояснення начальника охорони ТОВ «Придніпровський ОЕЗ» ОСОБА_2 , згідно з якими він дізнався від охоронця заводу, що перед заїздом на територію заводу при проходженні обов`язкової процедури через алкотестер у водія ОСОБА_1 виявили позитивний результат, після чого ОСОБА_2 був викликаний наряд поліції (а.с.5); копію посвідчення водія (а.с.6); відеозапис події (а.с.7).
Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.
Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з п.2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
У ст.40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.
Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Таким чином, якщо із відеозапису з відеореєстратора або нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.
Зазначене кореспондується із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 16.11.2025 року о 06 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим походження долученого відеозапису під назвою «video_2025-11-20_09-06-16» (диск, а.с.7), який долучено на підтвердження вказаного факту не відомо, оскільки він не здійснювався згідно з раніше викладеним порядком, передбаченим законодавством (відеореєстратор поліцейського автомобіля тощо), спосіб його отримання та власник, який його надав, не відомі, документи (запити, листи тощо), з вказаного приводу відсутні. Відтак, суд позбавлений можливості встановити достовірність відомостей, який містить цей відеозапис з уривками запису низки відеокамер, а також достовірність відомостей щодо часу вказаної події, який відображено на відеозаписі. При цьому, як вбачається із матеріалів справи поліцейські не здійснювали зупинку транспортного засобу «DAF FT XF 105.460», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом WIELTON, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , тому самостійно теж не виявляли особу яка ним керувала, а також ознаки алкогольного сп`яніння саме після зупинки транспортного засобу, а залучений свідок не є особою, яка наділена повноваженнями проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння згідно з вимогами ст.266 КУпАП. При цьому згідно з поясненнями свідка ОСОБА_2 , останній не був очевидцем подій керування транспортним засобом та йому відомо про це з інформації, джерело отримання якої не вказано. Відтак відеозапис, який містить файл «video_2025-11-20_09-06-16» суд визнає недопустимим доказом.
Згідно з долученим відеозаписом у файлі «export-p2ab6» підтверджено, що фіксація події нагрудними камерами поліцейськими здійснюється стосовно особи, яка не керує транспортним засобом, а саме звернення поліцейських до ОСОБА_1 відбувається через значний проміжок часу після 06 год. 50 хв. 16.11.2025 року, більш ніж за 50 хвилин (о 7 год. 49 хв.). При цьому вказаний відеозапис не містить даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та саме у той час перебував в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, суд враховує те, що поліцейські провели огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який протягом більше 50 хвилин не перебував водієм, під час керування автомобілем не зупинявся поліцейськими, тому його стан на той момент поліцейським не відомий, і обставини, місце перебування ОСОБА_1 протягом такого проміжку часу не відомі і не з`ясовувалися.
Як зазначено у п.19 постанови Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку відповідними доказами, визначеними ст.251 КУпАП, для підтвердження чого поліцейський мав надати суду, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо.
На переконання суду саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вчинення, без наявності будь-яких доказів його вчинення.
Таким чином, із врахуванням того, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами те, що за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння та в стані алкогольного сп`яніння у статусі водія, вимога поліцейських про проходження огляду на стан сп`яніння стосувалося особи, яка тривалий час не була водієм транспортного засобу, зважаючи на положення ч.5 ст.266 КУпАП, суд, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, вважає не доведеним твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, що є підставою до закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Досліджені докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином із врахуванням того, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами те, що за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував у статусі водія та стані алкогольного сп`яніння, наведене є підставою до закриття провадження відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285, суд,
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Фортечний районний суд м. Кропивницького.

Суддя Фортечного районного суду

м. Кропивницького В.В. Поступайло