№ провадження 3/646/3003/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2025 м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Шиховцова А.О., при секретарях судового засідання Скриннік А.С., Кочитовій Я.О., за участю: представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Векленка В.І., потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої адвоката Вороного К.В., справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,-

права, передбачені ст. 268 КУпАП роз`яснені,-

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №483143 від 14.10.2025 ОСОБА_2 28 вересня 2025 року о 15 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Харкові по пр. Аерокосмічному, 106, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці свого маневру, виконуючи перестроювання, не надав переваги в русі автомобілю «Volkswagen ID.4 Srozz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався прямо, змусивши останнього змінювати швидкість, напрямок, що призвело до наїзду на перешкоду (бордюр). В результаті автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п.10.1, 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.

02.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника потерпілої Кострецової Л.С. надійшли пояснення у справі, згідно з якими потерпіла та її представник вважають протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 таким, що складений правомірно, оскільки в діях ОСОБА_2 містяться ознаки порушення п.п.10.1, 10.3 ПДР України. Зазначив, що 28.09.2025 ОСОБА_1 близько 15 год. 38 хв. кермувала своїм автомобілем «Volkswagen Passat» (номерний знак НОМЕР_2 ) в м. Харкові по проспекту Аерокосмічному в напрямку Одеської. Поруч з нею на передньому пасажирському сидінні перебував її син ОСОБА_3 . В той час як потерпіла під`їжджала до світлофора із швидкістю близко 40 км/год поблизу будівлі за адресою м. Харків, пр-т. Аерокосмічний, буд. 106, рухаючись в четвертій полосі, перед нею різко виїхав Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який не впевнившись в безпеці свого маневру різко перестроївся з другої полоси в четверту. З метою уникнення зіткнення транспортних засобів потерпіла була змушена різко загальмувати та вивернути кермо ліворуч, під час чого праве переднє колесо врізалось в бордюр та було завдано шкоди її транспортному засобу, а саме розірвалась шина та пошкодився диск.

В судовому засіданні, призначеному на 03.12.2025 ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, у судове засідання, призначене на 11.12.2025 ОСОБА_2 не з`явився, його представником у судовому засіданні надана письмова заява про подальший розгляд справи без його участі.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Векленка В.І. у судовому засіданні заперечував проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення, зазначив, що у вчиненому ДТП є також вина потерпілої ОСОБА_1 . Представник ОСОБА_2 зазначив, що кілька водіїв пропускали ОСОБА_5 , що повинно було привернути увагу ОСОБА_1 , а отже вона мала об?єктивну спроможність завчасно виявити маневр ОСОБА_6 та зменшити свою швидкість і навіть зупинити свій автомобіль. В самий критичний момент відстань між автомобілями залишалася досить значною, складає кілька метрів, що було достатнім для ОСОБА_1 для відповідного реагування, якби швидкість її автомобіля була дозволеною та безпечною. Крім цього, представник ОСОБА_2 зазначив, що зіткнення між автомобілями, тобто контакту не було. Також представник вважає, що в діях ОСОБА_1 можуть бути порушення п.п. 12.1, 12.3, 12.4, 11.2 ПДР України. З огляду на таку позицію, представник ОСОБА_2 вважає, що обидві сторони мають власні позиції, які фактично є суб?єктивними, тому в даному випадку об?єктивним доказом вини одного або обох водіїв може бути лише висновок судової автотехнічної експертизи, про що надав письмове клопотання про призначення експертизи.

Потерпіла та її представник у судовому засіданні підтримали свої доводи, зазначені у письмових поясненнях та вважають, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 просили відмовити, оскільки з наданих суду письмових, фото- та відеоматеріалів вбачається неправомірність дій ОСОБА_2 , що не потребує додаткової перевірки судовим експертом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши фотоматеріали та відеозаписи з матеріалу про адміністративне правопорушення, надані до протоколу, а також потерпілою, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу та її представника, дослідивши клопотання про призначення експертизи, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно дост.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на досліджені у матеріалах справи письмові докази, а також відтворені відеоматеріали, суддя дійшов висновку, що підстави для призначення експертного дослідження, про яке клопотав представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутні, оскільки у справі достатньо відомостей для встановлення обставин події дорожньо-транспортної пригоди. Тому вищевказане не пов`язано з необхідністю залучення експертів і застосування спеціальних технічних знань, що обумовлює відмову в задоволенні клопотання представник Бугаєнка І.С. про призначення у цій справі автотехнічної експертизи з приводу встановлення події ДТП та наявності в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушень ПДР України.

Так, за наявності потреби та у випадку, якщо висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, або якщо докази є суперечливими, сумнівними, неясними чи неповними, судова експертиза призначається відповідним органом, про що зазначається в постанові ВС КАС № 160/3944/19 від 03.06.2021. Спираючись на вищевикладене, суд вправі на власний розсуд призначити судову автотехнічну експертизу або відмовити в її проведенні, оскільки в матеріалах справи містяться належні й достатні докази, які прямо вказують на вину правопорушника.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 28 вересня 2025 року о 15 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Харкові по пр. Аерокосмічному, 106, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці свого маневру, виконуючи перестроювання, не надав переваги в русі автомобілю «Volkswagen ID.4 Srozz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався прямо, змусивши останнього змінювати швидкість, напрямок, що призвело до наїзду на перешкоду (бордюр). В результаті автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненому адміністративному правопорушенні, що підтверджується:

- даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №483143 від 14.10.2025;

-даними зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 ,

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 ;

- долученими відео- та фотоматеріалами.

Відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З наданих відеоматеріалів суду, вбачається, що ОСОБА_2 при перестроюванні через дві смуги руху не переконався у безпечності такого маневру і не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, не надав дорогу автомобілю потерпілої, що рухався у попутньому напрямку, а також увімкнув покажчик повороту тільки при одному перестроюванні.

Враховуючи такі відомості не виникає сумнів щодо порушення ОСОБА_2 вимог ПДР України, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив п.п.10.1, 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за вчинене правопорушення, судом не встановлено.

Згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Таким чином, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде достатньою мірою відповідальності та в повній мірі забезпечить запобігання вчинення правопорушень іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

Крім цього, слід зазначити, що суд позбавлений можливості надавати оцінку діям водія ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався, а у даній справі щодо ОСОБА_2 суд має надати оцінку саме його діям у встановленій дорожній обстановці на предмет їх відповідності ПДР України.

Керуючись ст.ст. 124, 283-285 КУпАП, суддя,-

постановив:

В задоволенні клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Векленка Віталія Івановича про призначення судової автотехнічної експертизи - відмовити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду.

Суддя А.О. Шиховцова