Номер провадження3/205/5337/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Дахно М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ЕПР1 № 507884 від 09.11.2025 ОСОБА_1 09.11.2025 об 11:30 за адресою: м.Дніпро вул. Квітки Основ`яненка, 5, керував транспортним засобом Fiat Uno А9312ІН з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість. Особі було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній відмовився.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення уповноваженою особою до протоколу долучено такі матеріали:

-рапорт працівника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про те, що 09.11.2025 об 11:30 під час патрулювання за адресою: м.Дніпро вул. Квітки Основ`яненка, 5, було зупинено транспортний засіб Fiat Uno А9312ІН під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування із водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, останній відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі,

-диск із відеозаписом бокамер.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 09.11.2025 об 11:30 він їхав на автомобілі Uno А9312ІН на СТО, перед ним на іншому транспортному засобі їхала його дружина. Він зупинився та став чекати, коли дружина припаркує свій автомобіль. В цей час до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції. На вимогу працівників поліції він надав документи, після цього на вимогу поліції відкрив капот, де вони перевірили він-код автомобіля. Коли працівники поліції не знайшли жодних порушень, вони повідомили, що встановили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, хоча він не вживає ані алкоголь, ані наркотичні або інші заборонені засоби. Климов підтвердив, що він дійсно відмовився проїхати до медичного закладу у супроводі працівників поліції, проте не відмовлявся від огляду, оскільки повідомив, що пройде його самостійно, та добереться до закладу на своєму автомобілі, яким керуватиме його дружина, проти чого працівники поліції заперечували. З метою проходження огляду він з`ясував у працівників поліції адресу розташування медичного закладу та час, впродовж якого потрібно пройти такий огляд. Незважаючи на це, працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Після цього він разом із дружиною поїхали до наркодиспансеру, де медичний працівник провів його огляд та пізніше надали йому висновок КП «ДБКЛПД» ДОР від 12.11.2025 про те, що на момент огляду 09.11.2025 13:20 ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, вказаний висновок просив долучити до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що проживає із ОСОБА_1 у цивільному шлюбі, підтвердила обставини, надані ОСОБА_1 у своєму поясненні.

Дослідивши протокол та матеріали справи, пояснення учасників справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами.

Згідно вимог п.1, п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, встановлено, що огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проте таке направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я у матеріалах справи відсутнє.

До протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою долучено відеозапис з бодікамер №472686 та №472506 під назвою «export-jgb1z.mp4», дата запису 09.11.2025, початок об 11:32, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу у супроводі працівників поліції для від проходження медичного огляду. Разом з тим, на відеозаписі також зафіксовано, як ОСОБА_1 з`ясовує у працівників поліції місце розташування медичного закладу, де він може пройти медичний огляд на стан сп`яніння, та уточнює, впродовж якого часу він повинен встигнути це зробити.

Таким чином, дані відеозапису узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 про те, що відмова ОСОБА_1 стосувалась не проходження медичного огляду, а саме доставлення його до медичного закладу у супроводі працівників поліції. Такий висновок також підтверджується подальшими активними діями ОСОБА_1 , спрямованими на проходження ним у медичному закладі огляду на стан сп`яніння впродовж встановленого двогодинного періоду після повідомлення йому парцівниками поліції про таку необхідність.

Згідно наданому ОСОБА_1 висновку КП «ДБКЛПД» ДОР від 12.11.2025, що на момент огляду 09.11.2025 13:20 ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння.

Також суд звертає увагу, що на відеозаписі не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Окрім того, суд зауважує, що відеозапис розпочинається із того, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що він або його транспортний засіб може бути причетний до вчинення адміністративного або кримінального правопорушення, проте не конкретизує, що саме стало підставою так вважати, та що стало підставою для зупинки автомобіля.

Аналізуючи норми ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, суд дійшов висновку про те, що проїзд водія на власному транспорті під керуванням уповноваженою ним особою, до закладу охорони здоров`я не є порушенням встановленого законом порядку огляду та не є перешкодою для проходження ним медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у тому числі, у присутності працівників поліції, як того вимагають зазначені норми.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 умислу на відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Оцінюючи надані уповноваженою особою докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, була висловлена правова позиція про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи відсутність у даній справі належних та беззаперечних доказів факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , беручи до уваги відсутність у суду права відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, суд дійшов висновку про те, що за таких обставин факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним, що має наслідком закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.245, 247, 251, 280, 283, 284, 287-289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Дахно