Провадження № 33/4808/739/25
Категорія ч. 1 ст. 483 МК України
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Гаврильчак-Кметь К.А., представника Івано-Франківської митниці Державної митної служби України Тирського В.В.,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Гаврильчак-Кметь Карини Андріївни на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості транспортного засобу, що становить 52 560 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят) грн. з конфіскацією транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Transporter», 2000 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару.

Адміністративне правопорушення вчинено за наступних обставин.

На виконання протоколу засідання міжвідомчої робочої групи щодо протидії кримінальним правопорушенням, пов`язаним із незаконним використанням з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги, благодійних пожертв або безоплатної допомоги від 30.09.2024 року №3 Івано-Франківської обласної прокуратури, під час здійснення перевірки законності ввезення транспортного засобу, марки «Volkswagen», VIN код НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 , встановлено, що зазначений транспортний засіб ввезений на митну територію України 05.01.2023 року о 23 год. 37 хв. громадянином ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_4 від 02.12.2021 року, через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув» митного поста «Угринів», Львівської митниці в якості гуманітарної допомоги.

З метою перевірки даної інформації Івано-Франківською митницею направлено лист від 04.02.2025 №7.21-3/20-01/7/577 на Львівську митницю з проханням надати копії документів відносно ввезення та митного оформлення вказаного транспортного засобу. Згідно отриманої відповіді, лист Львівської митниці від 13.02.2025 №7.4-5/20-01/7/3816, зазначено, що відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою поданої громадянином ОСОБА_1 , паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_4 ввезено на митну територію України транспортний засіб марки "Volkswagen", VIN - НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримувачем зазначеного транспортного засобу значиться військова частина НОМЕР_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), адреса: АДРЕСА_2 . При переміщенні через митний кордон України транспортного засобу марки "Volkswagen", VIN - код НОМЕР_8 , громадянин- ОСОБА_1 надав лист від 30.12.2022 №1358, який підписано командиром В/Ч НОМЕР_6 , в якому вказано про те, що "У зв?язку з вторгненням російської Федерації на територік України то гострою потребою в автомобільній техніці для забезпечення виконаня завдань в ход бойових дій, просимо дозволити ввезення автомобіля Volkswagen Transporter 1.9 diesel, VIN НОМЕР_9 , рік випуску: 2000, який передається як благодійна допомога на безоплатній основі до військової частини НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 . Просимо сприяння у перетині кордону Польща-Україна у міжнародному автомобільному пункті пропуску УСТИЛУГ даному автомобвлю та водію ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) паспорт НОМЕР_4 . З метою проведення повної та всебічної перевірки, виявлення та припинення можливих порушень законодавства України, керуючись ст. 336 МК України Івано-Франківською митницею направлено лист на адресу В/Ч НОМЕР_6 , ( АДРЕСА_2 ) від 19.02.2025 №7.21-3/20-01/8.2/783 Для підтвердження/спростування факту видачі вказаного листа та отримання транспортного засобу марки "Volkswagen", VIN - код НОМЕР_8 в якості гуманітарної допомоги. 05.03.2025 року Івано-Франківською митницею отримано відповідь військової частини НОМЕР_6 вихідний номер 1266 від 05.03.2025 року (вх. Івано-Франківської митниці від 05.03.2025 №1171/8.2-20) в якій зазначено, що транспортний засіб марки "Volkswagen", VIN код НОМЕР_9 , - "лист не надавався".

Таким чином на думку посадової особи, яка склала протокол ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб марки "Volkswagen", VIN - код НОМЕР_8 , шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, а саме: декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою та лист від 30.12.2022 року №1358 військової частини НОМЕР_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , що містять неправдиві відомості щодо одержувача.

Вартість безпосереднього предмету порушення митних правил - автомобіля марки "Volkswagen", VIN - код НОМЕР_8 , згідно службової записки управління контролю та адміністрування митних платежів від 14.04.2025 № 15/15-01/1626 становить 2710 Євро, що згідно з курсом НБУ на 05 січня 2023 року становило 105 121, 17 грн.

В апеляційній скарзі захисник Гаврильчак-Кметь К.А. просить постанову судді скасувати та провадження по справі щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що рішення суду прийняте з груби порушенням матеріальних норм та процесуальних норм, неповно з?ясовано обставини справи, суд послався на докази, які є недостовірними та недостатніми.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 при заповненні декларації було невірно вказано одержувача товару, а саме військову частину НОМЕР_6 АДРЕСА_2 . Також, оскільки військова частина надала відповідь митниці, що лист не надавався, то суд вважав, що ОСОБА_1 вказав неправдиві відомості в декларації. справедливості та законності.

Сторона захисту вважає, що такий висновок суду є поспішним та не ґрунтуються на засадах справедливості та законності.

В матеріалах справи наявний лист від командира в/ч НОМЕР_6 від 30.12.2022 року №1358, який був поданий при ввезенні авто. Даний лист містить усі необхідні реквізити (підпис та печатку). Також, наявна відмітка Львівської митниці, що копія листа відповідає оригіналу.

Стверджує, що судовому порядку ніде не визнано, що даний лист є підробленим, чи містить неправдиві відомості. Тому, вважати даний лист протиправними, чи таким що не відповідає дійсності є неправильним. Окрім того, звертає увагу на те, що в справі відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 надав митному органу підроблені документи чи документи одержані незаконним шляхом (висновки експертизи, покази свідків, вирок суду), які б доводили його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України.

Зазначає, що підтвердженням факту передачі авто в/ч НОМЕР_6 є наступні документи: акт прийому-передачі підписаного військовим ОСОБА_5 , як представником в/ч НОМЕР_6 , також фото вказаного авто при передачі військовому та відео, з якого вбачається, що військові використовували даний транспортний засіб при виконанні бойових завдань. 3 огляду на це, сторона захисту вважає, що наявні матеріали справи не містять беззаперечних доказів порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 483 МК України, так само відсутні докази внесення недостовірних відомостей у декларацію. Усі заповненні відомості ОСОБА_6 в декларації відповідають дійсності і не містять неправдивих відомостей.

Вказує, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 483 МК України, вчиняється лише з прямим умислом, коли особа знає, що документи, які вона подає митному органу, як підставу для переміщення товару - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Крім того, звертає увагу, що ввезений транспортний засіб 2000 року випуску, не відноситься до преміум-класу, а є бюджетним, що свідчить про те, що вказаний автомобіль дійсно використовувався військовими під час бойових дій. Також матеріали не містять відомостей, про те, що вказаний транспортний засіб був використаний в інший спосіб, в тому числі, що був проданий на території України.

3 огляду на наведене, вважає, що відсутні докази, які б свідчили про наявність суб?єктивної сторони, прямого умислу в діях ОСОБА_1 , що у свою чергу свідчить про відсутність вини.

Зазначає, що при накладенні стягнення суд неправомірно визначив вартість авто, а саме взяв до уваги службову записку митниці, згідно якої вартість авто бралася з інтернет ресурсів.

В свою чергу, суд не взяв до уваги рахунок-фактуру, за якою ОСОБА_1 придбав дане авто. Даний транспортний засіб ОСОБА_1 придбав в Польщі за ціною 1000 Злотих, що підтверджується фактурою від 19.12.2022 року.

3 огляду на це, вартість даного транспортного засобу в сумі 2710 Євро є значно завищеною сумою і не підтверджується у встановленому законному порядку.

Службова записка про визначення вартості транспортного засобу, в розумінні МК та КУпАП не є джерелом доказів, такими доказами може бути лише висновок експерта.

Так, ввезений ОСОБА_1 транспортний засіб 2000 року випуску, тобто станом на 2022 рік був у використанні більше двадцяти років. А тому визначена інспектором митниці вартість ввезеного авто є сумнівною.

Вважає, що суд при вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_1 коштів, за відсутності з боку митниці достовірних доказів про вартість авто, мав визначити вартість авто з доданого до заперечень рахунку-фактури від 19.12.2022 року та посилання суду на службову записку є протиправним та не узгоджується з вимогами закону.

Представник Івано-Франківської митниці Сіверін О. подав до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України без змін, оскільки вона є законною і обґрунтованою.

Зазначає, що з метою підтвердження або спростування факту передачі транспортного засобу Івано- Франківською митницею повторно надіслано повідомлення (вих. Івано-Франківської митниці №7.21-3/20-02/8.2/4853 від 03.11.2025) до військової частини НОМЕР_6 з проханням надати інформацію чи видавався, підписувався, реєструвався військовою частиною НОМЕР_6 лист №1358 від 30.12.2022 року для ввезення на митну територію України автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter», об`єм двигуна - 1.9 diesel, VIN: НОМЕР_2 в якості гуманітарної допомоги, а також надати інформацію про отримання/не отримання військовою частиною даного автомобіля.

Згідно листа командира військової частини НОМЕР_6 від 05.11.2025 №5419 (вх. Івано-Франківської митниці №926/8.2-20 від 06.11.2025 року), лист №1358 від 30.12.2022 року військовою частиною НОМЕР_6 не надавався. Крім того, транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Transporter», об`єм двигуна - 1.9 diesel, VIN: НОМЕР_2 до військової частини не надходив, на обліку не перебуває та як гуманітарна допомога не отримувався.

Військова частина НОМЕР_6 у своєму листі-повідомленні на запит Івано-Франківської митниці чітко зазначила, що ввезений транспортний засіб не надходив, на обліку не перебуває та як гуманітарна допомога не отримувався. (Копія листа додається).

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_4 , перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб марки "Volkswagen", VIN - код НОМЕР_2 , шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, а саме: декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою та лист від 30.12.2022 №1358 військової частини НОМЕР_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , що містять неправдиві відомості щодо одержувача.

Представник Івано-Франківської митниці ДМСУ не погоджується з твердженнями сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було відомо про виклики до митного органу, з огляду на наступне.

В ході проведення перевірки Івано-Франківською митницею було надіслано офіційний запит до Волинської митниці (вих. Івано-Франківської митниці від 29.04.2025 №7.21-3/20-01/7/1798), (a.с. ст. 22) з проханням встановити місце реєстрації та проживання громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У відповідь на лист, Волинська митниця (вх. Івано-Франківської митниці від 26.05.2025 N?2723/7-20) (а.с. ст.23) надала інформацію про те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованим з 07.05.1991 по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 , за документом, що посвідчує особу: НОМЕР_10 , виданим Луцьким МВ УМВС. Виходячи з вищезазначеної інформації, наданої Волинською митницею, Івано-Франківською митницею, громадянину ОСОБА_1 було направлене повідомлення №7.21-1/20-01/10/2254 від 29.05.2025 (ст. 30) на адресу: АДРЕСА_1 , з проханням з?явитися до митниці для з`ясування обставин ввезення та митного оформлення транспортного засобу.

Крім того, Івано-Франківською митницею громадянину ОСОБА_1 було направлене повідомлення №7.21-3/20-01/10/1338 від 31.03.2025 з проханням з?явитися до митниці для з?ясування обставин ввезення та митного оформлення транспортного засобу марки "Volkswagen", VIN - код НОМЕР_2 на адресу, яка наявна у матеріалах справи, а саме: АДРЕСА_1 .

03.04.2025 року ОСОБА_1 надіслав засобами електронного зв?язку пояснення (вх. Івано-Франківської митниці №1664/10-20 від 03.04.2025), де посилається на лист Івано-Франківської митниці від 31.03.2025 № 7.21-3/20-01/10/1338 та надає на нього письмові пояснення, тобто, ОСОБА_1 все ж таки отримав повідомлення Івано-Франківської митниці.

Також зазначає, що згідно наявної інформації, що розташована в мережі «Інтернет» на сайті Луцької міської ради, ухвалене Рішення міської ради від 22.02.2019 №53/61 м. Луцьк «Про перейменування вулиць міста Луцька», вулицю Гастелло було перейменовано на вул. Люблінську. На офіційному сайті «Укрпошта» при здійсненні пошуку адреси за поштовим індексом «43018» наявна вулиця Люблінська (Гастела).

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, його захисник Гаврильчак-Кметь К.А., якій роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, та представник Івано-Франківської митниці Державної митної служби України Тирський В.В., якому роз`яснені права, передбачені ст. 270 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_1 та його захисник Гаврильчак-Кметь К.А. підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити;

- представник Івано-Франківської митниці Державної митної служби України Тирський В.В. просив постанову суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги сторони захисту, вважаю, що її необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України відповідальність особи настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставляння на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант та митний представник несуть відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

У абз. 3, 4 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» зазначено, що незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщаються, не відповідають дійсності.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про порушення митних правил та з диспозицією ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції в повній мірі не дотримано вказаних вище вимог закону при прийнятті рішення про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0073/UA206000/2025 від 23 червня 2025 року (а.с. 5-7) ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб марки "Volkswagen", VIN - код НОМЕР_8 , шляхом подання до митного органу як підставу для переміщення товару документів, а саме: декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою та лист від 30.12.2022 року №1358 військової частини НОМЕР_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , що містять неправдиві відомості щодо одержувача.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, а саме передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Так, статтею 483 Митного кодексу України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Так, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Підставою для складання протоколу про порушення митних правил є наявність усіх елементів складу. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України доказуванню підлягає зокрема той факт, що останній, з метою приховати від митного контролю надав митному органу документи, які містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару та його вартості.

Достатніх даних і доказів для того, щоб зробити категоричний юридичний висновок про те, що ОСОБА_1 надав митним органам неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товару, його вартості, та усвідомлення останнім такого факту, тобто наявність в діях останнього прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що передбачене статтею 483 МК України передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Особа яка вчиняє відповідні дії повинна усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати настання від таких дій суспільно-шкідливих наслідків у формі неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також бажати їх настання.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov. Spain» від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 6 ст. 69. штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 483 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Твердження сторони захисту про те, що в ОСОБА_1 не мав умислу надавати митним органам неправдиві відомості вважаю слушним, оскільки не доведено, що ОСОБА_1 при ввезенні на митну територію України автомобілю, особисто надаючи документи, які стали підставою для переміщення автомобіля через митний кордон знав що ці документи мали неправдиві відомості та були підроблені.

Згідно з копією листа № 1358 від 30 грудня 2022 року командира військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_7 (а.с. 16) адресованого В.о. начальника Волинської митниці ОСОБА_8 вбачається, що у зв`язку з вторгненням військ російської Федерації на територію України та гострою потребою в автомобільній техніці для забезпечення виконання завдань в ході бойових дій, просять дозволити ввезення автомобіля Volkswagen Transporter 1.9 diesel, VIN - код НОМЕР_8 , рік випуску: 2000, який передається, як благодійна допомога на безоплатній основі до військової частини НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 . Просять сприяння у перетині кордону Польща-Україна у міжнародному автомобільному пункті пропуску «Устилуг» даному автомобілю та водію ОСОБА_9 (паспорт НОМЕР_4 ).

Посадовою особою, яка складала протокол не опитано ОСОБА_7 , який станом на дату зазначену в листі (а.с. 18) був командиром військової частини НОМЕР_6 , що є загальновідомою інформацією, щодо підготовки, підписання, та існування вищевказаного листа.

Такий факт є неповнотою перевірки, оскільки такі пояснення можуть мати суттєве значення по справі.

У зв`язку з наведеним приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення порушення митних правил.

Так, наявність прямого умислу характеризується тим, що винний чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку, чи вивезти з України.

Крім того, подальші дії ОСОБА_1 щодо передачі вказаного транспортного засобу солдату ОСОБА_10 , який проходив службу у військовій частині НОМЕР_6 про що є відповідні докази в справі (а.с. 22-23, 67-68), також свідчить про відсутність умислу на вчинення вказаного правопорушення.

Наведені обставини в сукупності свідчать про відсутність мотиву у ОСОБА_1 на вчинення відповідного адміністративного правопорушення, оскільки в ході розгляду справи взагалі не встановлено, що останній усвідомлював, що подані митному органу документи, що містять неправдиві або неправильні відомості щодо відправника, одержувача товару та його вартості.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України є помилковим.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення у сукупності.

Враховуючи наведені вище обставини, приходжу до висновку, що митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару.

Викладене у своїй сукупності свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а також правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, під час апеляційного розгляду справи не знайшло підтвердження наявність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, справа про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 527-531 Митного кодексу України, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гаврильчак-Кметь Крини Андріївни задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло