Справа №443/1913/25
Провадження №3/443/853/25
ПОСТАНОВА

іменем України

12 грудня 2025 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

28 жовтня 2025 року о 11:42 год. в м.Ходорів по вул.Стрийська, 26, Стрийський район, Львівська область, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом марки «ПМФ 8304-02», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Sudaru Forester» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився позаду нього. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відтак, ОСОБА_2 порушено вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, однак подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, так як прибути на судове засідання немає можливості через віддаленість проживання. Вину свою не визнає.

Допитана як свідок потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні дала покази про те, що 28.10.2025 біля 11.45 год вона рухалась своїм автомобілем із м.Жидачів в м.Ходорів. На залізничному переїзді в м.Ходорів по вул.Стрийська вона зупинилась, оскільки переїзд був зачинений, та попереду її автомобіля стояв автомобіль марки «Рено Дастер» з причепом. Через деякий час вона почула звуковий сигнал та автомобіль марки «Рено Дастер» без жодних світлових покажчиків почав повільно рухатись в сторону її автомобіля. Вона подала звуковий сигнал, однак цей автомобіль з причепом допустив зіткнення із її автомобілем.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, що притягається до відповідальності.

Заслухавши пояснення потерпілої, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно диспозиції статті 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено правила дорожнього руху.

Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. (п.10.9 Правил дорожнього руху).

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважаю вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведеною повністю, що підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №496562 від 28.10.2025року;

-схемою місця ДТП, яка підписана учасника дорожньо-транспортної пригоди, в якій схематично зображено місце вчинення ДТП, розташування транспортних засобів по відношенню до інших об`єктів на місці події, а також пошкодження, яких зазнали транспортні засоби;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28.10.2025, згідно яких останні повідомив, що 28.10.2025 о 11:42 год. він своїм автомобілем марки «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп марки «ПМФ 8304-02», державний номерний знак НОМЕР_2 рухався в м.Ходорів по вул.Стрийська, оскільки їхав у Тернопільську область. Він побачив, що водій автомобіля марки «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_4 , зупинився та почав рухатися назад. Він почав йому сигналити, але на його звукові сигнали останній не реагував та здійснив зіткнення з його автомобілем. Коли він включив задню передачу то побачив позаду свого причепа легковий автомобіль, де він по інерції причепом вдарив автомобіль, який стояв позаду причепа, а саме автомобіль марки «Sudaru», д.н.з. НОМЕР_3 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 28.10.2025, згідно яких останній повідомив, що 28.10.2025 він своїм автомобілем марки «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_4 їхав в м.Ходорів, та побачив, що їде в непотрібну сторону, а саме хотів вернутись назад, та повернувшив в бокову вулицю для виїзду із міста. Коли він своїм автомобілем давав назад, а саме в м.Ходорів по вул.Стрийська, то не подивився у дзеркала заднього виду та давав назад, в результаті чого вдарив автомобіль, який знаходився позаду нього;

-письмовими та наданими під час розгляду справи поясненнями потерпілої ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В даному випадку суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився та не надав суду жодного доказу на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак, суд відхиляє доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так як такі повністю спростовуються наведеними вище доказами, які не викликають жодного сумніву.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Обставин, що відповідно до ст.ст.34,35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім для ОСОБА_2 є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 124, 221, 275-280, 283-287КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка