Єдиний унікальний номер 719/1098/25
Номер провадження 3/719/587/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Новодністровськ

Суддя Новодністровського міського суду Чернівецької області Вербіцька М. В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 346951 від 16.10.2025 року, вбачається, що 16.10.2025 року о 10:00 був виявлений та затриманий ОСОБА_1 прикордонним нарядом «Контрольний пост» у контрольованому прикордонному районі на відстані 15 км до лінії державного кордону в адміністративних межах населеного пункту Новодністровськ Дністровського району Чернівецької області, вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України у Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Розгляд справи здійснювався за відсутності ОСОБА_1 , який до суду не з`явився, однак про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, позаяк 16.10.2025 року був ознайомлений із змістом протоколу, у якому були визначені місце, час та дата судового засідання, про що підписався на протоколі власноручно.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.26.2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява № 926/08), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідальність за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

Суддя вважає, що факт спроби перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску ОСОБА_1 належними доказами не зафіксовано. При цьому суддя критично оцінює наявні у справі письмові докази, які нібито підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, позаяк такі докази не містять у собі достовірних фактичних даних, сукупність яких надала б суду підстави дійти переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 346951 від 16.10.2025, письмових пояснень ОСОБА_1 від 16.10.2025, близько 10 год. 00 хв. 16.10.2025 було виявлено та зупинено транспортний засіб, в якому перебував громадянин України ОСОБА_1 .

Заразом, вказані докази не містять жодних фактичних даних, які б підтверджували як мету особи на спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску, так і факту вчинення таких дій безпосередньо ОСОБА_1 , а лише констатують факт затримання ОСОБА_1 під час його руху на автомобілі на значній відстані від лінії державного кордону.

При цьому, на думку судді, сам по собі факт руху вказаної особи у транспортному засобі у бік державного кордону не свідчить про бажання такої особи незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 констатував, що він їхав з м. Києва, віз товар у с. Грубно Дністровського району Чернівецької області, його зупинили на посту у м. Новодністровську, під час перевірки у нього був відсутній дозвіл. Про мету незаконно перетнути кордон не вказував.

Отже, оцінюючи вище викладені докази у їх сукупності, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, у визначеному законом порядку не доведена.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суддя дійшла висновку, що адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 7, 204-1, 247, 251, 252, 255, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення такої постанови. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: Мар`яна ВЕРБІЦЬКА