ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/560/25 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ст.124, 122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Опанащука М.Ю.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривні судового збору.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 28.07.2025 о 09:14 у місті Тернополі по вулиці Сергія Короля 26а, керуючи тз Scania днз НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричепом Smitz днз НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, своєчасно та відповідно не відреагував на її зміну, під час маневру розвороту не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на пішохідне металеве огородження у кількості трьох прольотів загальною довжиною 6,70 метрів, а також асфальтного покриття тротуару довжиною 6,70 метрів та шириною 0,50 метрів. Внаслідок ДТП транспортний засіб, пішохідне металеве огородження та асфальтне покриття отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки, чим порушив вимоги пунктів 2.3.б, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 28.07.2025 о 09:14 у місті Тернополі по вулиці Сергія Короля 26а, керуючи тз Scania днз НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричепом Smitz днз НОМЕР_2 , скоїв наїзд на пішохідне металеве огородження у кількості трьох прольотів загальною довжиною 6,70 метрів а також асфальтного покриття тротуару довжиною 6,70 метрів та шириною 0,50 метрів та залишив місце пригоди, чим порушив вимоги пункту 2.10.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, а оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінстративних правопорушень.

Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи, оскільки у матеріалах провадження відсутні належні докази про вчинення ним ДТП.

Вважає, що його дії мали бути кваліфіковані за ст.139 КУпАП, а не ст.124 КУпАП і у його діях був відсутній умисел покидати місце ДТП, оскільки йому не було відомо про таке.

Також суд невірно визначив стягнення за ст.124 КУпАП у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, що не передбачено санкцією статті.

Заслухавши захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги місцевим судом були дотримані у повному обсязі і будь-яких порушень під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №404920 від 28.07.2025 року; схемі місця ДТП від 28.07.2025 року; актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 28.07.2025 року; протоколом огляду транспортного засобу напівпричепа Smitz від 28.07.2025 року; відеозапису із місця події, яким суд дав оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

При цьому згідно відеозапису ОСОБА_1 на місці його зупинки працівникам поліції підтвердив факт керування і пояснив, що він дійсно 28.07.2025 року виконував розворот по вулиці Сергія Короля 26а, але не відчув, що при виконанні маневру зачепив напівпричепом пішохідне металеве огородження, внаслідок чого трапилась ДТП.

Також на відеозаписі зафіксовано, а також підтверджується протоколом огляду транспортного засобу напівпричепа Smitz наявні на ньому пошкодження тенту, у зв`язку із ДТП, про що водієві вказав поліцейський.

Згідно до п.2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 13.1 Правил дорожнього руху передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

П.13.3 Правил дорожнього руху передбачає, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Вказаних вимог ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, за що передбачена відповідальність, встановлена ст.124 КУпАП.

Таким чином, з аналізу справи вбачається, що суд дійшов вірного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що на схемі місця ДТП невірно відображено розташування автомобіля на автодорозі є безпідставними, оскільки зі схеми місця ДТП від 28.07.2025 року вбачається, що під №4 у ній зображено сліди розвороту транспортного засобу, а не сам транспортний засіб.

Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №404936 , який рухався по головній дорозі, після чого залишив місце пригоди, чим порушив вимоги пункту 2.10.а ПДР України.

Відповідальність за статтею 122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За п. 2.10 а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З пояснень ОСОБА_1 на місці його зупинки випливає, що він визнав свою вину у порушенні ним вимог ПДР, внаслідок чого відбулось ДТП, зокрема, що звернув не туди, порушив вимоги дорожнього знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено», тому був змушений виконати розворот під час якого сталось ДТП.

Таким чином, враховуючи обставини події, суд дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначив стягнення на підставі ст.36 КУпАП в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в межах санкції за більш серйозне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Отже, в даному випадку місцевим судом в повному обсязі дотримано вимоги ст.280 КУпАП під час з`ясування обставин вказаного правопорушення і будь-яких порушень під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст.124, 122-4 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя