Справа № 149/3195/25
Провадження № 33/801/1260/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Костюка Сергія Миколайовича на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в:

26 вересня 2025 року о 22:28 год в м. Хмільник по вул. по вул. Курортна, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер 0548, результат позитивний - 1,77 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 листопада 2025 рокувизнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Костюк С.М. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою. зазначив, що суд першої інстанції формально послався в оскаржуваній постанові на протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції та інші докази, проте належної оцінки усім доказам не надав. Суд залишив поза увагою питання щодо відсутності в діях ОСОБА_1 порушення п.2.9а ПДР України, який погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак не погодився з його результатами, та недотримання при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вимог ст.266 КУпАП, не дивлячись на те, що згідно з положеннями ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Просив постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Належним чином повідомлені ОСОБА_1 та його адвоката Костюка С.М., в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Пономарьов проти України», де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та що заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді та враховуючи те, що саме ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, та його адвокатом подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у їх відсутність.

Крім того, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи (ч.6 ст.294 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, яка керує транспортним засобом.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з наявними та дослідженими судом доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 466254 від 27 вересня 2025 року, згідно з якого 26 вересня 2025 року о 22:28 год в м. Хмільник по вул. по вул. Курортна, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер 0548, результат позитивний - 1,77 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якого, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проведено за допомогою приладу Drager Alcotest 0548, результат позитивний - 1,77 проміле;

- направленням ОСОБА_1 на огляд до КНП «Хмільницька ЦЛ;

- висновку КНП «Хмільницька ЦЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 63 від 27 вересня 2025 року слідує, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

- рапортом від 26 вересня 2025 року, під час несення служби було зупинено автомобіль «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки, результат якого позитивний - 1,77 проміле. В подальшому водій з результатами огляду не погодився, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд у КНП «Хмільницька ЦЛ». Прибувши до лікарні, водій відмовився проходити огляд, поводив себе агресивно, затягував час проходження огляду, а згодом сів до автомобілю свого знайомого та залишив місце складення матеріалів.

Також, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події, відеофіксація велась на нагрудні бодікамери працівників поліції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема, зафіксовано, момент зупинення транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, та йому запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, зокрема з використанням спеціального технічного засобу Drager, на що водій ОСОБА_1 добровільно погодився. За результатами огляду, був встановлений позитивний результат 1,77 ‰ (проміле). Водій ОСОБА_1 з результатами огляду не погодився та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі. Прибувши до КНП «Хмільницька ЦЛ» водію ОСОБА_1 лікарем було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора, однак він вимагав проведення інших аналізів, висував умови, за яких він пройде огляд, та вчиняв інші дії, направленні на уникнення проходження огляду. Особи, які супроводжували ОСОБА_1 , вимагали спілкування з поліцейськими з виключеними камерами. Згодом ОСОБА_1 залишив лікарню та покинув місце складення адміністративних матеріалів, у зв`язку із чим складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Досліджений відеозапис беззаперечно підтверджує, що водій ОСОБА_1 для уникнення відповідальності сів у автомобіль до свого знайомого та залишив місце складення адміністративних матеріалів.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що результат тесту ОСОБА_1 , а саме 1,77 проміле, майже в дев`ять разів перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле) та беззаперечно вказує на перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

Апеляційний суд звертає увагу, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, викладені доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не є такими, що свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а є намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.130, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Костюка Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун