Провадження № 3/750/3358/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Рощина Т.С., при секретарі Рубець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2025 року о 03 год. 14 хв., в м. Чернігів по вул. Івана Виговського, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211440-110-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу алкотестер Драгер відмовився, водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі ЧОПНЛ у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку, на що останній відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 05.12.2025р. захисник Бредюк О.М. вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена, так як він не перебував на водійському сидінні і не керував автомобілем, згідно відеозапису, він сидів на передньому пасажирському сидінні. Він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але продути Драгер у нього не вийшло, бо щось із легенями, тоді він згодився проїхати до лікаря, але там відмовився проходити огляд, так як не керував транспортним засобом. Захисник зауважив, що ОСОБА_1 20.07.2025р. о 05 год. 20 хв. пройшов огляд на стан сп`яніння у ТОВ «Ретріевал» та згідно консультативного висновку лікаря, ознак психічних чи наркологічних розладів у нього не виявлено, оригінал якого захисник надав в судовому засіданні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 10.12.2025р. своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, пояснив, що 20 липня 2025 року він приїхав до своїх знайомих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після добової зміни примірно о 22 годині вечора, відбувався матч ОСОБА_4 , він випив трохи пива безалкогольного, та, може, півлітра звичайного. Горілки не пив. Вони посиділи, розмовляли, а потім він заснув. Прокинувся, коли його розштовхав ОСОБА_5 , сказав, що його чекає дружина та пора їхати по домівках. З Женею він товаришує багато років. Женя сів за кермо його автомобіля. Чи є у останнього посвідчення водія, він не знає. Женя сказав, що так як він з просоння, то ОСОБА_6 сам поведе його автомобіль. Вони поїхали утрьох, він особисто перебував на передньому пасажирському сидінні. Він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, коли їх зупинили поліцейські, але не зміг, чого і сам не знає, у нього трусилися руки, але він кожний день проходить такий огляд, бо працює водієм. Він поїхав із поліцейськими до лікарні, щоб пройти такий огляд, але його не пройшов, бо він не був водієм. Тоді він, коли його відпустили поліцейські, викликав сусіда, який працює у таксі, той відвіз його знову до лікарні на вул. Мазепи, 3 в м. Чернігові, але там лікарі були зайняті і оглядали іншу особу, яку привезли інші поліцейські. Тоді сусід, який його віз, порадив йому звернутися до іншої клініки по вул. Кільцевій в м. Чернігові і вони поїхали туди, де він і пройшов огляд. Його автомобіль забрали на штраф майданчик. Водієм його автомобіля був його товариш, ОСОБА_7 , який потім, після зупинки автомобіля, пересів на заднє пасажирське сидіння, яке розташоване за сидінням водія.

Захисник Похилько С.М. в судовому засіданні 10.12.2025р. вважав, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не доведена поза розумним сумнівом, всі сумніви мають тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, він пройшов огляд у лікаря протягом двох годин з моменту, як поліцейський повідомив йому про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Він особисто не побачив на відеозапису ознак алкогольного сп`яніння, зокрема, почервоніння обличчя у ОСОБА_1 , крім того, в протоколі невірно вказана адреса (квартира), де проживає ОСОБА_1 .

Як слідує з докладеного до протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженого в судовому засіданні відеозапису, у час на відеозапису 03:14:49 рухається автомобіль ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , за ним рухається поліцейський автомобіль. У час на відеозапису 03:14:57 вказаний автомобіль зупиняється на узбіччі. Далі йде відеозапис з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого, у час на відеозапису 03:15:25 поліцейський йде до автомобіля та 03:15:32 поліцейський перебуває перед водійськими дверями вказаного автомобіля, в якому немає жодної особи на водійському місці, ОСОБА_1 знаходиться на передньому пасажирському сидінні, та двоє чоловіків, знаходяться на задніх пасажирських сидіннях, один з яких, який вийшов з лівого пасажирського сидіння, що розташоване за місцем водія, сказав, що водій побіг. Потім сказав що і він, і він, і він, показуючи на всіх трьох, - вони всі були за кермом.

Проте, жодної особи з водійського місця автомобіля не виходило. Згідно відеозапису, документи на вказаний автомобіль на вимогу поліцейських надавалися ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль належить ОСОБА_8 . Два чоловіка, які сиділи на задніх пасажирських сидіннях, на відеозапису не заперечують вживання алкоголю, але в подальшому кажуть, що не були за кермом, один, який у світлій футболці, та вийшов із заднього пасажирського сидіння, яке знаходиться за місцем водія, каже, що за кермом був хазяїн (03:24), та каже, виписуйте штраф. Цей же чоловік у світлій футболці каже у час 03:25 що за кермом був хазяїн, ОСОБА_9 , каже знову, щоб виписували штраф. Каже, що він не водій, але можуть виписати і на нього. Каже, що вони не пересаджувалися, вони сиділи ззаду. В подальшому 03:34 каже, що вони всі втрьох випили, хотіли поїхати на Десну.

В подальшому ОСОБА_1 показує поліцейському реєстраційні документи на автомобіль. У час на відеозапису 03:26 обидва пасажири вмовляють ОСОБА_1 , щоб той зізнався, що він був за кермом автомобіля, 03:27 ОСОБА_1 каже, що він їхав, забирав… робить жести руками в сторону двох пасажирів вказаного вище автомобіля. У час на відеозапису 03:50 поліцейський називає ознаки алкогольного сп`яніння, які вважає наявними у ОСОБА_1 та пропонує йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, також - у лікаря-нарколога. У час на відеозапису 03:51 ОСОБА_1 каже, що він не казав, що був за кермом. У час на відеозапису 03:52 ОСОБА_1 каже, що не відмовляється від проходження огляду, о 03:54 ОСОБА_1 погоджується на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Дує у Драгер із перервами, той не дає результат, так відбувається кілька разів, нарешті поліцейський каже, що буде рахувати це як відмову, якщо той не подує правильно, другий поліцейський каже ОСОБА_1 , що якщо руки трусяться, інспектор потримає Драгер. ОСОБА_1 каже, що у нього не виходить дути, слабкі легені, але він не відмовляється, просить поїхати в лікарню (04:07). В подальшому, у час на відеозапису 04:28 ОСОБА_1 , вже перебуваючи в лікарні у лікарів та заповнюючи папери, запитує, що він ще повинен давати згоду. Лікарі, пояснюють, що це згода для того, щоб вони могли провести його огляд. У час на відео 04:26 ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, йому роз`яснено поліцейським наслідки такої відмови. Він підтвердив, що відмовляється від огляду, каже, що розуміє. Далі каже поліцейському, що він керував транспортним засобом у комендантську годину, а не в стані алкогольного сп`яніння.

Суд критично ставиться до наданого захисником консультативного висновку лікаря від 20.07.2025р., відповідно до якого ОСОБА_1 20.07.2025р. о 05 год. 20 хв. пройшов огляд у ТОВ «Ретріевал» та відповідно до якого були проведені інтервенції: - детальна оцінка психічного стану; -детальна оцінка когнітивних функцій; -детальна оцінка неврологічного статусу; -детальна оцінка соматичного статусу; -тест «Snaiper» на наркотичні речовини (бензодіазепіни, опіоїди, амфетамін, метамфетамін, кокаїн, канабіноїди) та за яким: висновок спеціаліста (встановлений діагноз) враховуючи дані психічного, неврологічного, соматичного стану, відсутність запаху алкоголю з рота під час огляду, ознак психічних або наркологічних розладів не виявлено, оскільки відповідно до викладеного у ньому не вбачається, що особа проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння шляхом встановлення наявності чи відсутності алкоголю в крові чи у видихаємому повітрі. Також, відповідно до ст. 266 КУпАП, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Доказів, що вказане ТОВ «Ретріевал» має право на проведення відповідного огляду, суду не надано.

Крім цього, відповідно до розглядуваного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , такий складено за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння. І тому зазначений висновок не спростовує вини особи у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Як слідує з переглянутого в судовому засіданні відеозапису, водієм вказаного автомобіля був саме ОСОБА_1 . До даного висновку суд приходить, зокрема, з того, що він фактично був володільцем вказаного транспортного засобу, мав на нього документи, володів ключами від такого, вказав, що їхав забирати двох осіб, які на відеозапису були пасажирами на задньому сидінні автомобіля, сказав поліцейському, що він керував транспортним засобом у комендантську годину, а не в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на передньому сидінні вказаного автомобіля на момент, коли до автомобіля підійшов поліцейський, при цьому суд приймає до уваги, що автомобіль рухався, зупинився і знаходився під відео фіксацією до моменту підходу до нього поліцейського. Відсутні докази того, що з автомобіля будь-хто виходив з водійського сидіння з моменту його зупинки до підходу поліцейського, і цей час склав 28 секунд (з 03:14:57, коли автомобіль зупинився на узбіччі до 03:15:25 коли поліцейський направився до вказаного автомобіля). При цьому поліцейські на відеозапису стверджували також, що з моменту зупинки транспортного засобу з нього ніхто не виходив. Проте, 28 секунд, поза розумним сумнівом, є достатнім часом, щоб з урахуванням моделі автомобіля, тілобудови ОСОБА_1 та його місцезнаходження в подальшому на передньому пасажирському сидінні пересісти на таке з місця водія в середині салону після зупинки транспортного засобу. При цьому є малоймовірним, що особа, яка володіє транспортним засобом, передасть право керування ним будь-кому з осіб, які перебували на задніх пасажирських сидіннях, не заперечували вживання алкоголю, згідно відеозапису перебувають із значними ознаками алкогольного сп`яніння. Крім цього, вказані особи в ході спілкування з поліцейськими повідомляють, що не керували даним транспортним засобом, фактично вказують на ОСОБА_1 , як водія, та з великою вірогідністю не могли у зазначеному своєму стані за 28 секунд пересісти в салоні автомобіля з водійського на задні пасажирські сидіння. Також особа у світлій футболці, який вийшов з заднього пасажирського сидіння, яке розташоване за сидінням водія, безпосередньо вказує, що вони перебували на задньому сидінні і не пересаджувались. ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими також не вказує, хто саме був водієм даного транспортного засобу.

Отже, ОСОБА_1 , як водій, після того, як поліцейським йому було повідомлено про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, мав на вимогу поліцейського пройти відповідний огляд, але від такого відмовився у лікаря-нарколога. При цьому слід взяти також до уваги, особа у світлій футболці, який перебував на задньому пасажирському сидінні, вказав в розмові з поліцейськими, що вони всі втрьох вжили алкоголь і хотіли поїхати на Десну.

За наведеного, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, її захисників, з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення та дослідивши всі наявні матеріали справи, з`ясувавши причини та умови, що сприяли вчиненню даного правопорушення, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 20.07.2025, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого було виявлені ознаки, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, та згідно з яким огляд не проводився у зв`язку з відмовою особи від такого, направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.07.2025, у результаті огляду, проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, відеозаписом до протоколу ЕПР1 №397019 від 20.07.2025, рапортом від 20.07.2025, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.07.2025 та іншими матеріалами справи.

Пояснення захисників та особи, що притягається до адміністративної відповідальності щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд розцінює як його захисну позицію, яка спростовується матеріалами справи. За наведеного клопотання захисника Похилька С.М. про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, з метою запобігання правопорушенням ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника Похилька С.М. про закриття провадження у справі відмовити.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексі та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя Т.С. Рощина