Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/2269/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2025 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Васільєв С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із ВнП № 4 Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №275528 від 18.06.2025, 17.06.2025 о 23 год 00 хв перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме: обзивав її нецензурною лайкою та образливими словами, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої гр. ОСОБА_2 , та вчинив адміністративне правопорушення повторно протягом року, будучи особою, який протягом року був підданий адміністративному стягненню за вчинення правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 (який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення) не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 вказаної статті визначена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Частиною 3 вказаної статті визначена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - настання фізичної або психологічної шкоди, яка завдана потерпілому.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Отже, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Самі по собі, зокрема, словесні образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

До матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне, у якості доказів додані такі матеріали: протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.06.2025; письмові пояснення ОСОБА_2 від 17.06.2025 (згідно яких її батько не давав їй та її сину, обзиваючи її та сина; не вказано при цьому, що саме не давав), рапорт працівника поліції про отримання заяви (зміст: батько вчиняє психологічне насильство, не дає онуку 13 років лягати спати).

Дослідивши зазначені документи, суддя приходить до висновку, що достатніх доказів, що ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство, в матеріалах справи немає.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у подібних правовідносинах (постанова від 30 січня 2020 року у справі № 545/744/19), факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті, свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факт вчинення особою саме домашнього насильства.

Отже, необхідно розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство». Особливостями ознак насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися. Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, яка страждає від цих дій.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

З матеріалів справи слідує, що відбувся побутовий конфлікт між учасниками.

Водночас, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 фактичних дій, які ставляться йому в провину згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення. Останній не є самостійним і беззаперечним доказом вини особи.

При цьому, з 19.12.2024 обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП є наслідки правопорушення у вигляді заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, натомість подібне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює складу адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП.

Матеріали справи не містять жодних доказів завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілому внаслідок вчинених ОСОБА_1 дій.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи не було встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 268, 283-285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С. В. Васільєв