Справа № 128/1311/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли із Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Фортуна», неодруженого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

права передбачені ст.268 КУпАП судом роз`яснені та особі зрозумілі,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №292280 від 06.04.2025, ОСОБА_1 06.04.2025 біля 09-55 год. в с-щі Березина Вінницького району Вінницької області, на а/д «М-21», 312 км, керував автомобілем марки «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із використанням приладу «Драгер», результат 0,22 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектором ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Бойком І.М. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що дійсно був зупинений працівниками поліції, на їх пропозицію погодився на проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки був впевнений в негативному результаті. Після позитивного результату тесту наполягав на проходженні огляду лікарями в спеціалізованому медичному закладі. Однак, працівниками поліції дане прохання було проігноровано та не було доставлено його до медичного закладу, натомість складено протокол про адміністративне правопорушення.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Глєбовим С.Г. подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтримано ним в судовому засіданні.

Дане клопотання обгрунтовано наступним. Спеціальні технічні прилади «Драгер Алкотест 6820», які використовує патрульна поліція для огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, мають допустиму похибку, а відтак, можуть показувати наявність алкогольного сп`яніння за фактичної відсутності стану сп`яніння. Втім, працівники поліції, які зупинили, дійшли висновку, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Технічний прилад «Драгер Алкотест 6820» продемонстрував результат 0,22 проміле, що не значно перевищує допустимі норми. Відтак, щодо водія був складений протокол за ст. 130 КУпАП. Сторона захисту зазначає, що під час огляду ОСОБА_1 на Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, мала місце похибка приладу «Драгер». Відповідно до вказаної Інструкції похибка приладу становить 0,042 проміле. Відповідно до Розділу 7 даної Інструкції, сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, станом сп`яніння є результат спеціального технічного засобу з цифровим показником більше 0,21 проміле алкоголю в крові. У той же час, відповідно до технічних характеристик приладу «Драгер Алкотест 6820», вказаний засіб вимірювальної техніки може вказувати результат з певною похибкою. Так, межі допустимої похибки під час експлуатації приладу може становити ± 0,042 проміле в діапазоні від 0 до 0,84 проміле, тоді як вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі лише на 0,02 проміле перевищив допустиму норму. Тобто, в межах похибки приладу «Драгер Алкотест 6820». Відповідно до Інструкції до приладу «Драгер Алкотест 6820» технічними характеристиками передбачено похибку в залежності від температури навколишнього повітря. Зокрема, при температурі від -5 до +50 градусів Цельсія, у діапазоні вимірювання від 0 до 0,84 проміле реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитися у межах 0,22 проміле + 0,042 проміле. Тобто, у межах від 0,2 проміле до 0,262 проміле. Таким чином, прилад «Драгер Алкотест 6810» має допустиму похибку ±0,042 проміле. Отже, результат тесту ОСОБА_1 , з урахуванням похибки, складав від 0,178 проміле до 0,242 проміле. Виходячи з наведеного, вважає, що існують підстави для висновку, що в організмі ОСОБА_1 виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустимою під час застосування вказаного технічного засобу та є в межах допустимих норм і не тягне за собою наслідки притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає адміністративна відповідальність.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292280 від 06.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 06.04.2025 біля 09-55 год. в с-щі Березина Вінницького району Вінницької області, на а/д «М-21», 312 км, керував автомобілем марки «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із використанням приладу «Драгер», результат 0,22 проміле.

Згідно із п. 2 і п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та п. 2 і п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами) (надалі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду на стан сп`яніння регламентована ст. 266 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим, ч. 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також вищевказаний порядок передбачений Інструкцією і Порядком.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що водію транспортного засобу ОСОБА_1 на місці зупинки було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно із п. 7 розділу І Інструкції, п. 6 Порядку та ч. 2 і ч. 3 ст. 266 КУпАП, незгода водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгода з результатами огляду, проведеного поліцейським, є підставою для проведення огляду у закладі охорони здоров`я.

Зважаючи на заперечення ОСОБА_1 , клопотання його захисника адвоката Глєбова С.Г., висловлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги результати огляду на стан сп`яніння, судом враховано наступне.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції станом сп`яніння є результат спеціального технічного засобу з цифровим показником більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У той же час відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6810, що розміщений на офіційному сайті виробника, вказаний засіб вимірювальної техніки має межі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0, 02 проміле у діапазоні від 0 до 0, 2 проміле, відносна похибка: +/- 10% у діапазоні понад 0, 2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0, 04 проміле у діапазоні від 0 до 0, 4 проміле; відносна похибка: +/- 10% у діапазоні понад 0, 4 проміле.

Виходячи з наведеного, зважаючи на те, що у ОСОБА_1 вимірювалась концентрація алкоголю у видихуваному повітрі за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, в організмі останнього було виявлено алкоголь в межах технічної похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу - 0, 22 ‰.

В судовому засіданні судом також встановлено, що відеозапис на диску, доданому до протоколу, не містить відео за участю ОСОБА_1 06.04.2025 біля 09-55 год. в с-щі Березина Вінницького району Вінницької області, на а/д «М-21», 312 км, тобто диск не відтворюється.

Крім того, матеріали справи не містять направлення на проходження огляду на стан сп`яніння ні на місці зупинки транспортного засобу, ні на проведення огляду у закладі охорони здоров`я.

Інших належних доказів, які підтверджували обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду надано не було.

Згідно з статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: по-перше - керування транспортним засобом, а по-друге - перебування в стані сп`яніння. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо - є неналежними доказами.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а усі сумніви суд тлумачить на користь останнього відповідно до положень ст. 62 Конституції України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, оцінивши відповідно до ст. 252 КУпАП докази, наявні в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, формулювання абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП).

Таким чином, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи тимчасове вилучення поліцейським посвідчення водія на підставі ст. 265-1 КУпАП, посвідчення, в даному випадку, підлягає поверненню ОСОБА_1 після набрання цією постановою суду законної сили, згідно Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1086.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 256, 276, 278, 283, 284, 287, 289, 294 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Суддя Л.П.Шевчук