Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3505/25 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В.
Номер провадження №33/4805/1245/25
Категорія ч.1 ст.483 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі захисника адвоката Алексеєва С.М., представника Житомирської митниці Красильникової С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Красильникової Софії Анатоліївни на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 16 вересня 2025 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (за відсутністю складу правопорушення),

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16 вересня 2025 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, представник Житомирської митниці Красильникова С.А., подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати, прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті. Зокрема, послалась на обставини, зазначені у протоколі про порушення митних правил та вказала, що з метою ухилення від сплати митних платежів ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення на територію України транспортного засобу, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві (приховані) відомості щодо істотних характеристик товару, його кількості, походження, відправника, одержувача, митної вартості і інше. Вважає, що ОСОБА_1 не є перевізником у розумінні Митного кодексу України, послуги перевезення не надавав, відповідний договір не укладав, діяв як уповноважена особа замовника транспортного засобу ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом статтей 245 КУпАП та 486 МК України завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 489 МК України установлено, що при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції та винесенні оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_1 дотримані.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил 08.07.2023 о 02-20 год громадянин України ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ) через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, згідно документу контролю доставки (далі ДКД) від 06.07.2023 № 23UA01U0 ввіз на митну територію України товар: легковий автомобіль RENAULT GRAND SCENIC, номер кузова НОМЕР_2 на транспортному засобі за реєстраційними номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 .

У якості підстави для переміщення цього товару (транспортного засобу) через митний кордон України громадянин ОСОБА_1 подав митним органам України документи, у тому числі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Королівства Данія від 14.08.2018 за № НОМЕР_5 , договір купівлі-продажу від 05.07.2023 № б/н, згідно заповнених граф якого продавець: MB Export ApS (Industriveg 5, 5492 Vissenbjerg, DK), покупець: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Вартість цього товару (транспортного засобу), відповідно до договору купівлі-продажу від 05.07.2023 № б/н, становить 2200 євро.

13.07.2023 до митного поста «Житомир-центральний» Житомирської митниці подано електронну митну декларацією типу ІМ40ДЕ від 13.07.2023 за № 23UA46U7, відповідно до якої було проведено митне оформлення цього товару, а саме: «легковий автомобіль: марка - RENAULT; модель - GRAND SCENIC; номер кузова - НОМЕР_2 ; тип двигуна - дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 cm3; кількість місць - 7; тип кузова - універсал; календарний рік виготовлення - 2012; модельний рік виготовлення - 2012; дата першої реєстрації - 28.06.2012; вага брутто/нетто - 1688 кг; країна відправлення/- експорту - Королівство Данія (DK)», який, відповідно до договору купівлі- продажу б/н від 05.07.2023, та поданої митної декларації слідував на адресу покупця - громадянина України ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_6 , виданий 26.06.1999 Богунським РВ УМВС України в Житомирській обл., вул. Покровська, буд. 179, м. Житомир) за ціною 2200 євро, що з урахуванням курсу ІТБУ на дату переміщення 08.07.2023 цього товару (транспортного засобу) через митний кордон України у національній валюті становило 87 655,26 гривень).

За результатом опрацювання інформації, наданої митними органами Королівства Данія, а саме рахунку фактури (інвойсу) від 04.07.2023 № 6211 та MRN 23DK37EO встановлено, що відправником/експортером товару, а саме, легкового автомобіля марки RENAULT GRAND SCENIC, номер кузова НОМЕР_2 , є MB Export ApS, Industriveg, 5, 5492 Vissenbjerg, DK), одержувачем (покупцем) - ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), АДРЕСА_1 . Код товару згідно УКТ ЗЕД: 87033290, країна відправлення/ експорту - Королівство Данія, країна призначення - Україна, умови поставки - FCA Vissenbjerg, митний офіс виходу - PL 401030 (MEDYKA ОС), у якому і було здійснено вивезення товару згідно зазначеної MRN. Вартість товару (легкового автомобіля) у відповідності до рахунку-фактури від 04.07.2023 № 6211 становить 4000 євро, що з урахуванням курсу НБУ на дату переміщення 08.07.2023 товару (транспортного засобу) через митний кордон України у національній валюті становить 159 373,20 гривень, (статистична вартість згідно MRN 23DK37Е0 - 29792 данських крон). Також, згідно інформації про оплату, яка була здійснена 14.07.2023 на підставі інвойсів №6099 та №6211 (інвойс на легковий автомобіль RENAULT GRAND SCENIC, номер кузова НОМЕР_2 ) зазначено, що покупець - ОСОБА_3 сплатив продавцю - данській компанії MB Export ApS, Industriveg, 5, 5492 Vissenbjerg, DK суму коштів у розмірі 9000 євро.

Однак, вже під час ввезення на митну територію України, ОСОБА_1 до митного органу було надано договір купівлі-продажу від 05.07.2023 № б/н, відповідно до якого продавець MB Export ApS (Industriveg 5, 5492 Vissenbjerg, DK) продав легковий автомобіль RENAULT GRAND SCENIC, номер кузова НОМЕР_2 ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ) ( АДРЕСА_1 ) за ціною 2200 євро, що не відповідає дійсності, так як цей товар (транспортний засіб), згідно документів, наданих митними органами Королівства Данія, був реалізований (проданий) ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), АДРЕСА_1 компанією MB Export ApS з вартістю товару у розмірі 4000 євро та поміщений у режим експорту за MRN 23DK37E0.

З метою з`ясування всіх обставин переміщення та митного оформлення товару, а саме легкового автомобіля RENAULT GRAND SCENIC, номер кузова НОМЕР_2 громадянину України ОСОБА_2 (особі відповідальній за фінансове регулювання), громадянину України ОСОБА_1 , особі яка безпосередньо переміщувала зазначений транспортний засіб через митний кордон, митницею було направлено листи- виклики, в яких було запропоновано прибути до управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил для дачі пояснень, або у разі неможливості прибуття надати письмову інформацію з поставлених питань засобами електронної пошти з досиланням поштою.

Станом на 11.11.2024 ОСОБА_1 до управління не прибув та відповідну письмову інформацію (пояснення) не надав.

Таким чином, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення дій спрямованих на переміщення товару, а саме: легкового автомобіля, RENAULT GRAND SCENIC, номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 4000 євро (або еквівалент 159 373,20 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, а саме договору купівлі-продажу від 05.07.2023 № б/н, що містять неправдиві відомості щодо його вартості.

Частина перша ст. 483 МК України визначає, що переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою факту незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного суду від 3 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Приймаючи постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи не надано та не здобуто достатніх та беззаперечних доказів про наявність вини в діях ОСОБА_1 у формі прямого умислу. На думку суду, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 виступав декларантом транспортного засобу, а вбачається, що він переміщував транспортний засіб на підставі довіреності, тобто виступав в якості перевізника і доставив власнику вказаний транспортний засіб. Отже, суд вважав, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу інкримінованого йому правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, який здійснений на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, такими, що не спростовують відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції надав правильну оцінку дослідженим зібраним у справі доказам.

Так суд першої інстанції у повному обсязі дослідив, а апеляційний суд перевірив зібрані у справі докази, зокрема:

протокол про порушення митних правил №0301/10100/24 від 11.11.2024; митну декларацію типу ІМЕЕ №23UA01U0; митну декларацію типу ІМ40ДЕ №23UA46U7; договір купівлі-продажу від 05.07.2023; технічний паспорт на транспортний засіб; довідку про транспортні витрати від 13.07.2023; копію довіреності наданої ОСОБА_2 ОСОБА_1 ; квитанцію від 05.07.2023 про оплату суми 91800,00 грн здійсненої ОСОБА_2 за митне оформлення; копію сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу серії НОМЕР_7 ; скріншот інтернет сторінки; лист Державної митної служби від 17.10.2024; лист Данського митного агенства від 11.10.2024 з додатками; листи Житомирської митниці від 22.10.2024; лист Львівської митниці від 04.11.2024.

Судом першої інстанції також досліджені письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких той зазначив, що він працює водієм, отримав завантаження в Данії, отримав документи, СМР і експортну декларацію від брокера в Данії. В Польщі у нього забрав документи невідомий йому представник вантажоотримувача та в подальшому надав декларацію, сертифікати та інші документи. Вартості він не контролював, оскільки відповідає тільки за кількість автомобілів та їх кріплення.

Матеріали справи містять також пояснення ОСОБА_2 , за змістом яких вказав, що запитувані митним органом транспортні засоби придбані у Королівстві Данія в компанії MB Export Aps. За придбані автомобілі оплата здійснювалась у повному обсязі або частково в безготівковій формі через банк у Республіці Польща. Товаросупровідні документи йому видавали пакетом на вищевказаній фірмі, а дії по декларуванню та перетину кордону узгоджував з декларантами. Після придбання автомобіля та зібрання документів вирушав для проходження кордону з Україною, при перетині кордону документи особисто передавав сам. Після проходження кордону вирушав до Житомира. Після заїзду в зону митного контролю всі документи на товар я віддавав декларанту, а він у свою чергу подавав митному органу для зняття з доставки. Після розмитнення автомобіля він забирав автомобіль з документами на нього. Довідки про транспортні витрати, що містяться в деклараціях не підписував.

Відповідно до положень ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, висновком правовласника про наявність або відсутність порушення прав інтелектуальної власності; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. За ч. 2 вказаної статті, п осадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так і згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд обґрунтовано врахував, що досліджені докази підтверджують те, що ОСОБА_1 не здійснював дій на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю, договір-купівлі продажу не укладав, не підписував відповідних документів.

Разом з тим у електронній декларації, поданій 06.07.2023 № 23UA01U0 на легковий автомобіль RENAULT GRAND SCENIC, номер кузова НОМЕР_2 на транспортному засобі за реєстраційними номерними знаками НОМЕР_3 / НОМЕР_4 декларантом виступає ФОП ОСОБА_6 , вантажоодержувач ОСОБА_7 , а особа, що відповідає за фінансове врегулювання Andrii Osadchuk.

У електронній декларації, поданій 13 липня 2023 року на легковий автомобіль RENAULT GRAND SCENIC, номер кузова НОМЕР_2 декларантом зазначений ФОП ОСОБА_6 , вантажоодержувач ОСОБА_7 , а особа, що відповідає за фінансове врегулювання Andrii Osadchuk.

Згідно інвойсу від 13 липня 2023 року про купівлю вищевказаного автомобіля, покупцем зазначений ОСОБА_8 .

Згідно митної декларації та рахунку-фактури, наданих митними органами Королівства Данія відправником/експортером легкового автомобіля марки RENAULT GRAND SCENIC, номер кузова НОМЕР_2 , є MB Export ApS, Industriveg, 5, 5492 Vissenbjerg, DK), одержувачем (покупцем) - ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), АДРЕСА_1 .

Крім того, на підтвердження обґрунтованості свого висновку суд першої інстанції правильно послався на наявну у матеріалах справи містять копію довіреності, видану ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 від 04.07.2023, а також витяг із наказу ФОП ОСОБА_9 №38 від 26.12.2023, за змістом якого ОСОБА_1 14.12.2022 був прийнятий на роботу водієм міжнародних перевезень та по території України та звільнений 26.12.2023.

Отже зібрані у справі докази свідчать про відсутність у справі доказів щодо будь-якого відношення ОСОБА_1 до придбання вказаного транспортного засобу.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за доцільне зазначити, що 01.08.2006 Україна приєдналась до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 р. (далі-Конвенція), яка набрала чинності для України 17.05.2007 та підлягає як міжнародний договір застосуванню до даних правовідносин.

Згідно ст. 11 Конвенції, для цілей митних та інших формальностей, які повинні бути здійснені до доставки вантажу, відправник додає до вантажної накладної(CMR) необхідні документи або надає їх в розпорядження перевізника, і забезпечує його всією інформацією, якої він може потребувати.

Перевізник не зобов`язаний перевіряти вірність і адекватність цих документів та інформації.

Відправник несе відповідальність перед перевізником за будь-які збитки, заподіяні відсутністю, недостатністю чи невірністю таких документів та інформації, за винятком випадків незаконних дій або недбалості перевізника.

Перевізник несе відповідальність як представник за наслідки втрати чи невірного використання документів, зазначених у вантажній накладній і доданих до неї або наданих в його розпорядження.

Отже, обов`язок надання перевізнику документів на вантаж для виконання митних формальностей покладено на відправника, а перевізник не зобов`язаний перевіряти вірність і адекватність цих документів та інформації (окрім як щодо кількості вантажних місць, їх маркування і номерів(ст. 8 Конвенції).

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, апеляційна скарга не містить та апеляційному суду не надано. Зібрані митним органом матеріали, на думку апеляційного суду, не можуть бути визнані належними, допустимими та достатніми доказами, які б підтверджували беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Державної митної служби України Красильникової Софії Анатоліївни залишити без задоволення.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 16 вересня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Й. Григорусь