Справа № 450/4155/25 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є. О.
Провадження № 33/811/1860/25 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю захисника Хурдепи Ю. Ю., потерпілого ОСОБА_1 та його захисника Пилипіва В. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.10.2025 року,

встановив:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.10.2025 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 04.08.2025 року 16 год. 25 хв. в с. Давидів, а/д Мукачево - Івано-Франківськ - Рогатин - Львів 436 км, близько 16:25 год., керуючи трактором МТЗ 82.1, д.н.з. НОМЕР_1 , під час виконання дорожніх робіт (косіння трави на узбіччі) не забезпечив безпеку для інших учасників дорожнього руху, а саме не обгородив територію для виконання робіт, не виставив відповідні знаки, внаслідок чого з-під косарки вилетів камінь в попутній автомобіль марки «AUDI E-TRON», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль марки «AUDI E-TRON» отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3. б, 15. 1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

На зазначену постанову потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд безпідставно зазначив в оскаржуваній постанові про ймовірність з його слів розбиття лобового скла автомобіля каменем, який вилетів з-під трактора, оскільки в своїх поясненнях, запереченні на клопотання про закриття справи та в судовому засіданні він чітко відобразив події, які відбулись на місці ДТП, та жодних сумнівів не висловлював. Зазначає, що після розбиття скла каменем, яке відбулось при роз`їзді з трактором, він одразу загальмував та, розвернувшись, під`їхав на місце події. Звертає увагу, що жодного попередження (дорожніх знаків, конусів) на дорозі, де відбулось ДТП, не було. Вказує, що камінь не міг вилетіти з-під коліс іншого транспортного засобу, оскільки на дорозі, згідно з актом обстеження, відсутнє каміння. Водночас, покриття проїзної частини має каміння на узбіччі, де працювала косарка. Крім того, зазначає, що ОСОБА_2 в своїх поясненнях зазначив, що помітив, як щось вилетіло з-під трактора в бік автомобіля марки «AUDI E-TRON». В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав на електронну пошту лише 12.11.2025 року.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 та доводи його захисника Пилипіва В. І., які підтримали подану апеляційну скаргу, доводи захисника Хурдепи Ю. Ю., який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що копію оскаржуваної постанови потерпілий ОСОБА_1 отримав на електронну пошту лише 12.11.2025 року, а апеляційну скаргу подав 13.11.2025, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.

Встановлено, що ОСОБА_2 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наступних обставин: 04.08.2025 року 16 год. 25 хв. в с. Давидів, а/д Мукачево - Івано-Франківськ - Рогатин - Львів 436 км, близько 16:25 год., керуючи трактором МТЗ 82.1, д.н.з. НОМЕР_1 , під час виконання дорожніх робіт (косіння трави на узбіччі) не забезпечив безпеку для інших учасників дорожнього руху, а саме не обгородив територію для виконання робіт, не виставив відповідні знаки, внаслідок чого з-під косарки вилетів камінь в попутній автомобіль марки «AUDI E-TRON», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобіль марки «AUDI E-TRON» отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 15.1 ПДР.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 15.1 ПДР України, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

В судовому засіданні суд першої інстанції дослідив всі наявні у матеріалах справи докази.

Так, як вбачається з наявних матеріалів справи, транспортний засіб марки «AUDI E-TRON», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , рухався назустріч транспортному засобу марки «БЕЛАРУС-МТ 382-1» своєю смугою по автомобільній дорозі Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів в сторону м. Львова та не зупинився одразу на місці дорожньо-транспортної пригоди після влучання невідомого предмета по автомобілі.

Після виявлення пошкодження лобового скла свого автомобіля на достатній відстані від місця ДТП, ОСОБА_1 розвернувся та приїхав до місцярозташування транспортного засобу марки «БЕЛАРУС-МТ 382-1», який виконував роботи по покосу узбіччя.

При цьому, ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив те, що пошкодження лобового скла він виявив не одразу, а лише тоді, коли зупинився на узбіччі.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 проїхав достатню відстань від ймовірного місця дорожньо-транспортної пригоди та виявив пошкодження далеко від місця розташування ТЗ «БЕЛАРУС-МТ-382-1», що свідчить про те, що водій ОСОБА_1 , рухаючись далі по автомобільній дорозі, міг отримати пошкодження свого транспортного засобу від сторонніх транспортних засобів, які їхали йому на зустріч, або невідомий предмет міг вилетіти з-під колеса іншого невідомого транспортного засобу.

Посилання апелянта на акт обстеження, згідно з яким каміння відсутнє на вказаній дорозі, однак є на узбіччі, не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки не може свідчити про те, що каміння з узбіччя не могло потрапити на дорогу.

Доводи потерпілого про те, що жодного попередження, зокрема, дорожніх знаків та конусів, ОСОБА_2 не встановлювалось, спростовуються наявними в матеріалах справи фотографіями з місця події, які були долучені потерпілим, з яких вбачається, що трактор марки «БЕЛАРУС-МТ-382-1» обладнаний попереджувальними знаками 4.8 «об`їзд з лівої сторони», 1.37 «дорожні роботи» та 1.14 «викид кам`янистих матеріалів.

Крім того, вказаний транспортний засіб обладнаний спеціальним захисним кожухом від ротора косарки для запобігання вильоту предметів з-під косарки, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень ПДР України.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 не встановив жодних попереджувальних знаків в порушення вимог ПДР України.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що ОСОБА_2 в своїх поясненнях зазначив, що помітив, як щось вилетіло з-під трактора в бік автомобіля марки «AUDI E-TRON», оскільки захисник в судовому засіданні суду першої інстанції та в клопотанні про закриття провадження по справі чітко описав всі обставини ДТП, зазначивши, що така подія сталася вперше з ОСОБА_2 , який жодного разу не визнавав свою вину.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 918383 від 04.09.2025 року, про порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.3 б, 15.1 ПДР України ґрунтуються на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували поза розумним сумнівом винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у порушенні вищевказаних вимог ПДР України.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що, покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини справи, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

поновити потерпілому ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.10.2025 року.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.10.2025 року відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.