КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/3446/2025 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Тернової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника - адвоката Тернової Вікторії Олександрівни на постанову Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник Тернова В.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року по справі №757/53207/24-п та винести нову постанову, якою закрити провадження по справі.

Крім того, просить поновити строк на оскарження та подання апеляційної скарги на постанову Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року по справі №757/53207/24-п, пропущений з поважних причин, оскільки копія повного тексту постанови була видана після численних заяв ОСОБА_1 та захисника тільки 14.05.2025 р., що підтверджується заявою захисника від 14.05.2025, розпискою захисника на супровідному листі від 14.05.2025 р. та датою на копії постанови. Так, до 14.05.2025 р. не було об`єктивної можливості оскаржити вказану постанову. Навіть враховуючи дату оприлюднення постанови в ЄДРСР 05.05.2025 р., апеляційна скарга на постанову подається 15.05.2025 р. - в межах 10-ти денного строку з дати, коли постанова була оприлюднена в ЄДРСР, та на наступний день після отримання копії повного тексту.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, захисник зазначає про те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ніколи не складався.

Звертає увагу на те, що суд самостійно, без складання протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП оголосив обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП. Суд самостійно встановив інші, ніж вказані в протоколі за ч.1 ст.130 КУпАП обставини скоєння правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП. Так, суд погіршив становище ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, по якій був складений протокол, та визнав його винним у більш тяжкому правопорушенні.

Звертає увагу на те, що суд розглядає справу за ч.2 ст.130 КУпАП на підставі довідки «Щодо проведення заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення» від 24.10.2024 р., якою встановлено, що ОСОБА_1 23.10.2024 р. скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. У вказаній довідці від 24.10.2024 р. працівниця УПП в м. Києві Лілія Васечко просить розглядати справу стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП України, хоча протокол стосовно нього складено за ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання захисника, судовий розгляд має здійснюватися в межах обставин адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі.

Таким чином, визнання ОСОБА_1 , стосовно якого 23.10.2024 р. складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, винним у вчиненні більш тяжкого адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП на підставі довідки поліцейської, не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Зазначає про те, що жодного доказу вчинення ОСОБА_1 23.10.2024 р. о 02:00 год. адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП, за якою складено протокол, ні в справі, ні на відео не існує. В дійсності, 23.10.2024 р. за кермом ТЗ Hyundai Accent ДНЗ НОМЕР_2 знаходився ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, відеодоказами, наданими самими працівниками поліції підтверджено, що ні о 02:00 год. 23.10.2024 р., ні пізніше, ОСОБА_1 не керував жодним автомобілем, в тому числі ТЗ Hyundai Accent ДНЗ НОМЕР_2 , не рухався на ньому, не скоював жодних дій, направлених на початок руху, а деякий час в повністю заблокованому спереду та ззаду металевими конструкціями авто сидів на передньому сидінні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова Печерського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 була винесена 14 квітня 2025 року. Так, копія повного тексту постанови була видана ОСОБА_1 та його захиснику лише 14.05.2025 р., що підтверджується заявою захисника від 14.05.2025 р. та розпискою захисника на супровідному листі від 14.05.2025 р. (а.с.67).

Враховуючи вказані обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 23.10.2024 року о 02 год. 00 хв. в м. Києві по Наддніпрянському шосе (заїзд на Дарницький міст), всупереч п. 2.9а Правил дорожнього руху, керував автомобілем Хьюндай, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КМН КМНКЛ «Соціотерапія» у встановленому законом порядку, результат - 1,33%, що підтверджено висновком №005457 від 23.10.2024, що зафіксовано на бодікамеру №470438 та №477745 працівників поліції. При цьому, вказане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року, оскільки постановою Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2024 року до нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП було застосовано адміністративне стягнення.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення, витягом з ЄДРСР постанови Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2024 № 757/16234/24(а.с.1), рапортом та довідкою працівників поліції (а.с. 4-5), долученим працівниками поліції диском із відеозаписом з місця події (а.с. 15), усними поясненнями ОСОБА_1 який не заперечив факту, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 2, 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Дотримання поліцейськими зазначеної процесуальної процедури судом першої інстанції перевірено.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, що протокол за ч.2 ст.130 КУпАП повинен бути складений окремо, не є слушними. КУпАП не передбачає обов`язку складати новий протокол у разі встановлення повторності, оскільки ч.2 ст.130 КУпАП є не іншим складом правопорушення, а кваліфікованим складом, який визначається з урахуванням даних про попереднє стягнення. Суд дає правову оцінку діям особи, керуючись зібраними доказами та значиними обставинами.

Крім того, доводи щодо встановлення судом факту повторності на підставі довідки «Щодо проведення заходів із встановлення повторності» не означає вихід за межі протоколу. Довідка не є доказом вчинення правопорушення, а лише підтверджує факт значення для правової кваліфікації. Закон не забороняє суду використовувати такі відомості, якщо вони належним чином підтверджені.А підтвердження факту є постанова Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року.

Доводи щодо твердження, що суднібито самостійно оголосив обвинувачення за ч.2 ст.130 КУпАП без складання відповідного протоколу та погіршив становище особи, є помилковим. Суд розглядав справу в межах протоколу, а визначення повторності не змінює суті інкримінованих дій і не виходить за межі обставин, що підлягали перевірці. Повторність стосується не нових фактичних даних, а правового статусу особи на момент вчинення діяння.

Посилання апелянтапро відсутність доказів керування транспортним засобом з боку ОСОБА_1 також не знаходять підтвердження та спростовуються відеозаписом події. Перебування особи на передньому сидінні заблокованого автомобіля не спростовує можливості керування до моменту фіксації події. Твердження сторони захисту, що за кермом нібито перебувала інша особа, не спростовує керування транспортним заходом і ОСОБА_1 , який сів за кермо після зупинки транпортного засобу поліцейськими та розпочав рух. Відеозапис та інші матеріали підлягають оцінці судом відповідно до ст.252 КУпАП, і вони містять дані, що підтверджуютьучасть ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом.

Отже, порушень норм КУпАП під час складення протоколу та під час розгляду справи судом, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката Тернової Вікторії Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, вказаний строк - поновити.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Тернової Вікторії Олександрівни - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева