Справа № 533/894/25
Провадження № 3/533/335/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України; зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; не працює; одружена; групи інвалідності не має; має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; до адміністративної про адміністративні правопорушення протягом року не притягувалася,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

06 жовтня 2025 року близько 09 годині 00 хвилин громадянка ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у приміщенні Солоницького ліцею за адресою: АДРЕСА_1 , вдарила іншу малолітню дитину ОСОБА_3 . Відповідальність за вчинене передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Громадянка ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, вину визнала, щиро каялася (а.с. 23).

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановила таке.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини... Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності . батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей , яке тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з не забезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання, умов проживання неповнолітніх дітей, догляду тощо.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, органом поліції надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 06.10.2025 серії ВАВ № 432758 (а.с.3);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.10.2025, відповідно до якого прийнято усну заяву від ОСОБА_4 , про те що 06 жовтня 2025 року близько 09 години по АДРЕСА_2 , у приміщенні Солоницького ліцею ОСОБА_5 , якій 11 років, дала ляпаса по обличчю ОСОБА_6 (а.с.4);

- заяву ОСОБА_4 від 06.10.2025 про припинення перевірки по факту отримання тілесних ушкоджень її сином ОСОБА_3 , яке мало місце в Солоницькому ліцеї, оскільки тілесних ушкоджень не завдано (а.с.5);

- письмові пояснення ОСОБА_4 від 06.10.2025 (а.с.6);

- письмові пояснення ОСОБА_7 , яка працює вчителем у Солоницькому ліцеї, від 06.10.2025 (а.с.7);

- письмові поясненнями ОСОБА_1 від 06.10.2025 (а.с.8);

- письмові поясненнями ОСОБА_2 від 06.10.2025 (а.с.9);

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 06.10.2025 (а.с. 10);

- копію паспорту ОСОБА_4 (а.с.11);

- копію паспорту ОСОБА_1 (а.с.12);

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.13);

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с.14);

- копію постанови Козельщинського районного суду Полтавської області від 09.05.2025 по справі №533/343/25, згідно з якою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та оголошено їй усне зауваження. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрито (а.с.15).

ОСОБА_1 вину свою визнала, фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не заперечувала.

Отже, суддя уважає, що в діях громадянки ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки остання як мати малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітньої дитини. Незабезпечення необхідних умов виховання дитини, на думку судді, полягало у нероз`яснені дитині правил поведінки та спілкування з однолітками та недопустимості вирішення конфліктів шляхом завдання тілесних ушкоджені іншій дитині.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, визнання вини особою та каяття у вчиненому; можливість виправлення особи після вжиття адміністративних заходів; перебування на її утриманні малолітньої дитини; відсутність достатнього доходу, суддя уважає, що накладення штрафу на ОСОБА_1 буде обтяжливим для її сімейного бюджету, що у результаті позначиться на матеріальному забезпеченні дитини та не призведе до виховального ефекту. Тому, враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП) та загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення (ст. 33 КУпАП), уважаю за можливе з врахуванням положення ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, судовий збір також не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 40-1, ч. 1 ст. 184, ст. 276-279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир