Провадження № 3/359/4545/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши у судовому засіданні, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності його представника - адвоката Осадчої К.О., потерпілого ОСОБА_1 , його представника адвоката Чередніченко Н.В., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:

13.09.2025 о 22 год. 00 хв. в с. Рогозів, вул. Центральна, 4А, ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Skoda» д.н.з. НОМЕР_2 , під час об`їзду перешкоди не впевнився в безпечності маневру, виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення з електровелосипедом «Minako» б/н, який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п. 13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_5 з`явився. Свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав. Він їхав додому з частини о 22 год. вечора. Заїхав в с. Рогозів на вул. Центральна, вона є неосвітленою та без розміток. Попереду руху, рейсова маршрутка висаджувала людей. Виконуючи маневр об`їзду маршрутки, водій ОСОБА_5 включив поворот і почав виїжджати на зустрічну смугу руху, де на нього вилетів водій електросамокату, та він зіткнувся з передньою лівою частиною його автомобіля. Коли він вийшов з автомобіля потерпілий сказав йому «що давай не будемо викликати поліцію, розберемось на місці». Він на це був не згоден, у зв`язку з тим, що його автомобіль зазнав ушкоджень і нього є КАСКО яке все покриє. Викликали працівників поліції та швидку допомогу. Коли приїхали працівники поліції він попросив провести освідування потерпілого, з порожнини рота був запах алкоголю, і в руках при русі до зіткнення він тримав банку з пивом чи іншим слабоалкогольним напоєм. Від освідування потерпілий відмовився, оскільки його повезли до лікарні, а коли приїхала швидка допомога потерпілий відразу побіг до неї і пробув там значний час. Потерпілого відвезли до лікарні м. Бориспіль, щоб відразу повести його до лікаря. Потім передзвонив слідчий сказав, що потерплий від всього відмовився. Винним себе не вважає в ДТП, оскільки правил дорожнього руху він не порушував.

В судовому засідання представник особи, яка притягується до відповідальності адвокат Осадча К.О. пояснила: так, дійсно ОСОБА_5 рухався за автобусом, який зупинився та почав здійснювати обгін, пересвідчившись в тому, що на зустрічній смузі відсутні транспортні засоби, в той час на нього вилетів водій електровелосипеду. Останній був в стані сп`яніння, що було видно без проведення відповідних досліджень. Але невідомо з яких причин працівники поліції не провели необхідні заходи, щодо встановлення цього факту. Якщо ж звернутися до норм чинного законодавства, то електросамокати і моноколеса офіційно були визнаними в Україні як повноцінні транспортні засоби у 2023 році. Головними цілями подібних нововведень були підвищення безпеки і збільшення мікро-мобільності на дорогах країни (в містах і між ними). Велосипеди і самокати мають чіткий поділ, а саме: самокати вважаються засобами індивідуального легкого електричного транспорту. На даний момент вони поділяються на 2 категорії, відповідно до потужності двигуна: легкі персональні електричні транспортні засоби (мають мотор потужністю до 1000 Вт і розвивають швидкість не більше 25 км/год.): низькошвидкісний легкий електротранспорт (розвиває швидкість до 50 км/год. Обидва колеса працюють від двигуна).

Відповідно до таких нововведень необхідно розуміти наступне: у разі ДТП чи іншої ситуації на дорозі самокатник вважатиметься водієм транспортного засобу, а не пішоходом. Для водіїв електросамокатів (велосипедів) є актуальними наступні правила:

Пересування на електросамокаті дозволяється велосипедними доріжками. У разі їх відсутності допускається їхати по краю проїжджої частини (справа).

Максимально допустима швидкість руху в населених пунктах на електросамокаті (велосипеді) складає 25 км/год. Управління самокатом (велосипедом) у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння суворо заборонено.

Тобто працівники поліції не розібрались щодо дійсних обставин справи, не залучили свідків, які в той момент вийшли з автобуса та були очевидцями подій та бачили стан водія електросамокату.

Вважали, що у діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, а ДТП сталося саме з недотримання вимог ПДР в частині правил руху на електросамокатах водієм самокату (велосипеду), який рухався на значній швидкості в лівій частини смуги, яка є зустрічної по відношенню до руху водія шкоди.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.9 ч.1 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст.ст.245. 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повиє і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП. доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положенням ст.124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тому з врахуванням вищевказаного просила провадження по справі відносно ОСОБА_5 закрити у зв`язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник потерпілого адвокат Чередніченко Н.В. в судовому засіданні заперечувала про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що матеріали справи повністю підтверджують його винуватість і саме він не дотримався п. 13.3 ПДР України, відповідно допустив зіткнення з електросамокатом, яким керував ОСОБА_1 . Посилання ОСОБА_6 та його представника на те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння нічим не підтверджено, а навпаки в приміщенні лікарні було проведено освідування, згідно якого потерпілий не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив: що підтримує позицію свого представника, надав пояснення, які не відображали дійсних обставин події.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила: ОСОБА_5 вона раніше не знала. Стала з ним знайома після того як сталась дорожньо транспортна пригода. ОСОБА_5 попрохав її дати свідчення в той день коли сталось ДТП. Вона виходила з маршрутки, і поки маршрутка, ще стояла вона побачила дану ситуацію. Вже коли сталася ситуація, що самокат їхав в автомобіль, ОСОБА_7 викликав швидку і в цей момент він підійшов до неї і сказав, чи можна в неї взяти номер телефону, щоб вона була свідком. Вона бачила як автомобіль об`їздив маршрутку і як самокат в`їхав в цей автомобіль. Ще вона бачила, що самокат не мав ніяких ліхтариків, тому самокат було майже не видно. Ще вона чула як хлопець, який був на самокаті і перебував в кареті швидкої допомоги, повідомляв медичним працівникам, що він випив трохи пива. Їй здавалось що водій самоката був в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив: що був присутній на освідуванні потерпілого в приміщенні лікарні. Потерпілий був тверезий.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що саму дорожньо транспортну пригоду він не бачив, йому зателефонував потерпілий та попросив приїхати для того що забрати електросамокат (велосипед), бо потерпілого забрали до лікарні. Подія сталася в с. Рогозів біля центрального магазину. Він не пам`ятає коли це саме сталось, але це було точно в цьому році. ОСОБА_5 він не знає. Людина, яку допитували на місці ДТП присутня в залі судового засідання. На місці ДТП він нічого не робив, окрім того що забрав транспортний засіб. Коли він прийшов на місце ДТП потерпілого вже там не було. Це було десь з 21 год. 30 хв. до 22 год. вечора.

Суддя, заслухавши пояснення учасників, їх представників, свідків, ознайомившись з матеріалами справи, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного правопорушення, підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 453097 від 13.09.2025 року, який складений та підписаний уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; схемою місця ДТП, що приєднана до протоколу про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_8 , письмовими поясненнями ОСОБА_5 , показами свідків наданими в судовому засіданні, даними фото таблиці, відеозаписами з нагрудної камери поліцейського. Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, вказують на вину ОСОБА_9 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України.

В основу при прийнятті рішення, суд приймає схему ДТП на місці події, де зафіксовано місце зіткнення та розташування транспортних засобів на момент оформлення матеріалів, - з цього приводу вбачається, що зіткнення сталось на зустрічній для ОСОБА_5 полосі руху транспортних засобів, ближче до правого краю проїжджої частини по якій рухався ОСОБА_8 на електровелосипеді.

Також про місце зіткнення свідчать і пошкодження транспортного засобу ОСОБА_5 передня ліва частина кузову, капоту та добове скло ліворуч в нижній частині.

Суд вважає встановленим, що ОСОБА_8 , нажаль, рухався з вимкненим світлом фари, якою був обладнаний велосипед (що підтверджується технічними характеристиками), про що свідчать покази ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 .

При цьому, покази ОСОБА_8 , в цій частині, суд оцінює критично, зважаючи на неодноразову зміну своєї позиції в ході судового розгляду.

Однак судом не встановлено інших порушень, які б свідчили про причинно-наслідковий зв`язок між порушеннями ПДР з боку ОСОБА_8 та ДТП, що мала місце. Так, судом не встановлено, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Проте, механізм руху ОСОБА_8 перед ДТП встановити не надалось можливим, незважаючи на допит в судовому засіданні учасників події та свідків.

В той же час, пунктом 13.3 ПДР України, передбачено, що водію під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Таким чином, вказаними пунктами правил передбачено також і обов`язок водіїв транспортних засобів стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

З огляду на це суд вважає, що вказана дорожньо транспортна пригода відбулось саме з вини водія ОСОБА_5 оскільки саме під час руху не був уважним та при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для зупинки транспортного засобу, що призвело до подальшого зіткнення з іншим електровелосипедом.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, а саме п.13.3. ПДР України, ОСОБА_5 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ст. 124 КУпАП.

Проте, суд враховує, що при русі на електровелосипеді ОСОБА_8 не було ввімкнено освітлення, що перешкоджало в темну пору доби водію ОСОБА_6 вчасно побачити перешкоду та попередити зіткнення.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника суддя виходить з наступного.

Відомості про те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до адміністративної відповідальності в протоколі та в матеріалах справи відсутні.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність особи судом не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У статті 22 КУпАП закріплено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що категорія (поняття) малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Як було встановлено судом, при вчиненні ОСОБА_5 вказаного правопорушення, не було завдано значних збитків державним та суспільним інтересам, враховуючи обставини події та особу потерпілого, темну пору доби.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що шкода суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам заподіяна не була та жодних тяжких наслідків від вчиненого не настало, що в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_5 правопорушення, а також поведінку самого потерпілого ОСОБА_8 , яка виразилась у не ввімкненні освітлення на електровелосипеді, що завадило вчасне виявлення перешкоди, тому суддя дійшов висновку, що можливо, відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Саме усне зауваження суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника в подальшому, а також співмірним скоєному ним правопорушенню. З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

При цьому, зважаючи на те, що ОСОБА_5 є учасником бойових дій, суд має можливість звільнити останнього від оплати судового збору в розмірі 605, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 124 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по притягненню останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - закрити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., за рахунок держави України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк