Провадження №3/748/1213/25
Єдиний унікальний № 748/2412/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої-судді: Костюкової Т.В.,

при секретарі: Орішко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною 2 статті 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

06.07.2025 року о 17 год. 75 хв. ОСОБА_1 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, на 21 км автодороги Н-27 біля с. Снов`янка, Чернігівського району, Чернігівської області, керував автомобілем марки «ГАЗ 31029», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук), та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога у медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, згідно ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, 06.07.2025 року о 17 год. 75 хв. ОСОБА_1 , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, на 21 км автодороги Н-27 біля с. Снов`янка, Чернігівського району, Чернігівської області, керував автомобілем марки «ГАЗ 31029», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, згідно ч.2 ст.130 КУпАП.

До суду надійшло дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності: за ч.2 ст.130 КУпАП єдиний унікальний №748/2412/25 (провадження №3/748/1213/25); за ч.2 ст.130 КУпАП єдиний унікальний №748/2413/25 (провадження №3/748/1214/25).

У чергове судове засідання, водій ОСОБА_1 , не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином засобом поштового зв`язку за адресою проживання, що вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, про причини неявки суд не повідомив.

Крім того, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, включаючи інформацію щодо дати, часу та місця проведення судового засідання.

Отже, ОСОБА_1 не будучи обмеженим у своїх правах та знаючи про наявність складених відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.130 КУпАП, міг сам поцікавитись ходом розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на те, що судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації цією особою права на захист, чим вона не скористалась, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дані справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом одночасно розглядаються справи про вчинення ОСОБА_1 , двох правопорушень, то суд вважає, що зазначені справи підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального №748/2412/25 (провадження №3/748/1213/25), та накладенням стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння передбачено імперативною нормою, яка передбачає обов`язкове проходження огляду на вимогу поліцейського у випадку виявлення ним ознак сп`яніння, незалежно від особистих обставин та бажання особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушення , передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №383148 від 06.07.2025 року, який є документом , що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.07.2025; копією постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області у справі ЄУ№748/3614/24 від 09.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП; рапортом інспектора ВСОБ БУПП в Чернігівській області Сухорукової Д.Є.; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкою старшого інспектора ВАП УПП в Чернігівській області Бойко Т. від 07.07.2025, та відеозаписом бодікамер №796072 та №797059, що містяться в матеріалах справи.

З дослідженого відеозапису вбачається. що на узбіччі дороги знаходиться транспортний засіб марки «ГАЗ 31029», державний номерний знак НОМЕР_2 за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 , який об 14 год 27 хв.53 с виходить з пасажирського сидіння і об 14 год 28 хв 53с поліцейський вказує, що бачив, як він пересів з сидіння водія та сидіння пасажира. Дану обставину ОСОБА_1 не заперечує та об 14 год 31 хв. 36 с вказує, що він пересів, бо в нього не було прав, так як вони вилучені. Об 14 год 30 хв. 34 с поліцейський вказує на ознаки алкогольного сп`яніння і пропонує пройти огляд на стан спяніння на місці на що ОСОБА_1 відмовився. Поліцейський роз`яснив наслідки відмови і впевнивши в їх розумінні з боку ОСОБА_2 почав оформлення адміністративних матеріалів. З відео також вбачається, що коли інспектор поліції Потебня Л.О. оформлює адміністративний матеріал, до ОСОБА_1 паралельно підходить поліцейська ОСОБА_3 і з`ясувавши у ОСОБА_1 куди він рухається об 14 год 36 хв.27 с вказує, що вбачає у водія ознаки наркотичного сп`яніння і пропонує проїхати в медичний заклад для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 об 14 год 36 хв.50 с вказує, що він тільки що вже відмовився . В подальшому на нього був оформлений протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення , яке носять суспільно небезпечний характер, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Що ж стосується протоколу серії ЕПР1 №383170 від 06.07.2025 суд відзначає, що ОСОБА_1 інкримінується керування одним і тим же транспортним засобом, в одному тому ж самому місці і в той же час, що і згідно протоколу серії правопорушення ЕПР1 №383148 від 06.07.2025 року

Суд акцентує увагу на тому, що процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності розпочинається саме з моменту складення адміністративного протоколу.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Аналогічні положення закріплені в статті 4 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

При цьому, як слідує з висновків Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» та «Надточій проти України», визначені Конвенцією гарантії поширюється на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно шкідливе діяння як конкретне правопорушення, передбачене законом. Об`єктивна сторона правопорушення включає в себе, зокрема діяння (дія або бездіяльність), суспільно шкідливі наслідки (певна шкода об`єкту охорони), причинний зв`язок, спосіб, час, обстановка, предмет вчинення правопорушення.

Аналіз фактичних обставин справи дає підстави для висновку про те, в обох випадках особі інкримінується юридична відповідальність за вчинення одного і того ж діяння керування транспортним засобом (в однакових місці та часі), тобто дія особи як елемент об`єктивної сторони правопорушення за обома протоколами є ідентичним.

Суд зауважує, що формально різна юридична кваліфікація діянь ОСОБА_1 керування у стані алкогольного сп`яніння та відмові від проходження на визначення стану алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння - у даному випадку не є визначальною. На підтвердження цього суд звертається до практики ЄСПЛ, який у рішенні по справі «Gradinger v. Austria» сформулював певні критерії оцінки двох правопорушень як тотожних - тотожність стосується не лише назви правопорушень за законом, але, що головніше, змісту та мети правопорушень.

Суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності в демократичному суспільстві не може мати на меті формування статистичних показників кількості складених адміністративних протоколів. Притягнення до адміністративної відповідальності має охоронну функцію в певній сфері правовідносин, та повинно мати легітимну мету захист певного виду суспільних відносин, законних прав та інтересів осіб у певній сфері правовідносин, що випливає, серед іншого, з прецедентної практики ЄСПЛ.

Окремо слід зауважити, що з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , коли інпектор поліції ОСОБА_3 пропонує проїхати в медичний заклад для огляду на стан наркотичного сп`яніння вказує, «він уже відмовився, тільки що» від проходження огляду . Вказане формулювання та ситуація в цілому свідчить про те, що ОСОБА_1 не розумів, що відносно нього буде складено інший протокол, адже в цей час відносно нього оформлювався протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стаття 130 КУпАП передбачає суттєві заходи майнової відповідальності особи у виді штрафу та позбавлення спеціального права. Водночас Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наводив висновок про те, що втручання держави у майнові права особи вимагає дотримання таких критеріїв: 1) мати закону підставу; 2) мати легітимну мету; 3) відповідати критерію розумного балансу між легітимною метою та способом втручання.

Суд повторно наголошує, що за кожним окремим фактом керування транспортним засобом у стані сп`яніння щодо особи може бути кладений лише один, а не декілька адміністративних протоколів. При цьому різновиди стану сп`яніння (алкогольне, наркотичне, поєднання кількох видів наркотичного сп`яніння, поєднання наркотичного та алкогольного сп`яніння тощо) правового значення не мають, і не потребують складення окремого протоколу щодо кожного із станів сп`яніння окремо, адже така ситуація очевидно позбавлена будь-якої згаданої вище легітимної мети в аспекті висновків ЄСПЛ. Аналогічним чином відсутня будь-яка легітимна мета у складенні адміністративного протоколу за відмову від огляду на визначення певного стану сп`яніння за тієї умови, що відносно цієї ж особи вже складено адміністративний протокол за фактом відмови від іншого різновиду сп`яніння, і така особа вже є відстороненою від керування транспортним засобом, як це і відбулося в межах даної справи.

За наведених умов, при складенні адміністративного протоколу серії ЕПР1 №383170 від 06.07.2025 працівником поліції не було враховано вимоги статті 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а також вимоги статті 1 Першого протоколу ЄКПЛ в аспекті пропорційності втручання в майнові права особи з боку державного органу.

За таких умов протокол серії ЕПР1 №383170 від 06.07.2025 суд розцінює як недопустимий доказ, оскільки такий протокол складено всупереч закону, а провадження у даній справі в цій частині підлягає закриттю за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 401, 283, 284 п.1 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП єдиний унікальний №748/2412/25 (провадження №3/748/1213/25); за ч.2 ст.130 КУпАП єдиний унікальний №748/2413/25 (провадження №3/748/1214/25), в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального №748/2412/25 (провадження №3/748/1213/25).

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: отримувач коштів - ГУК у Чернігів.обл/Черніг.обл/21081300, рахунок отримувача: UA0025001, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху, 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу «Стягнення судового збору»).

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 130 КУпАП, розпочате на підставі адміністративного протоколу серії ЕПР1 № 383170 від 06.07.2025 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

Суддя Т.В.Костюкова