Провадження № 3/537/1819/2025
Справа № 537/5656/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2025 м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мартишева Т.О., за участі секретаря Антохіної Ю.С., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Губини А.Ю., потерпілої особи ОСОБА_1 , представника потерпілої особи адвоката Охмака В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов від Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює на посаді медичної сестри у КМЛ «Правобережна», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якій роз`яснені права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 395873 від 29 серпня 2025 року, 27 липня 2025 року об 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_1 , а саме виражалася нецензурною лайкою та погрозами, що могло завдати шкоду психічному здоров`ю потерпілої, адміністративна відповідальність за що передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату та час його проведення.

Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокатом Губина А.Ю., до суду подано письмові клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Так, зазначено, що відповідно до протоколу серії ВАД № 395873 від 29 серпня 2025 року, подія мала місце 27 липня 2025 року, проте, в матеріалах справи містяться протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28 липня 2025 року, де зазначено інформацію про особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 від 29 серпня 2025 року, отже працівниками поліції неправомірно складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 395873 від 29 серпня 2025 року, який мав би бути складений не пізніше 28 липня 2025 року, а відтак, вищезазначений протокол є недопустимим доказом. Окрім того, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, враховуючи, що в її діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки конфліктної ситуації між нею та матір`ю. Сам факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закона України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Губина А.Ю. клопотання підтримала, пояснила, що конфлікт, який виник між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стосується оплати комунальних витрат, побутових питань, взаємних образ, та не є домашнім насильством. За таких обставин, просила закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_1 судовому засіданні пояснила, що на її думку вчинення відносно неї домашнього насильства її дочкою ОСОБА_2 мало місце. Все почалося з травня 2025 року. ОСОБА_2 із співмешканцем б`ють її, не завдаючи тілесних ушкоджень, ображають. Вони не ночують вдома. Від неї все закривають. 27 липня 2025 року вона вирішила написати заяву на дочку в поліцію, домашнє насильство мало місце не в цей день. Дочка тоді почала її штовхати, обзивала, тілесних ушкоджень не завдано. Конфлікти з дочкою виникають з приводу того, що ОСОБА_1 нікому не потрібна. Вважає, що їй завдана моральна шкода. Матеріально вони з ОСОБА_2 не залежать одна від одної. В помешканні мають окремі кімнати.

Представник потерпілої особи адвокат Охмак В.І., у судовому засіданні вважав доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а факт вчинення домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_1 таким, що мав місце. Просив суд притягти ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Вислухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Губину А.Ю., пояснення потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої адвоката Охмака В.І., дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 2229-VIII від 07.12.2017 року (зі змінами), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 2229-VIII від 07.12.2017 року (зі змінами) передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому, важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Проте, суддя вважає, що зазначені у протоколі серії ВАД № 395873 від 29 серпня 2025 року обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

На підтвердження факту вчнення адміністративного правопорушення до протоколу серії ВАД № 395873 від 29 серпня 2025 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП додано: - копію протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28 липня 2025 року від ОСОБА_1 ; - письмові пояснення ОСОБА_2 від 29 серпня 2025 року, згідно яких остання зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі своєю матір`ю ОСОБА_1 27 липня 2025 року у неї виник конфлікт з матір`ю та після того як вона її спровокувала, ОСОБА_2 виражалася у бік матері нецензурною лайкою. Конфлікти у них тривають протягом півроку та ОСОБА_1 постійно її провокує; - письмові пояснення ОСОБА_1 від 28 липня 2025 року, які за змістом відповідають поясненням, наданим останньою у судовому засіданні.

Разом із цим, жодним із досліджених доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, а також не зазначено, чи викликали дії останньої будь-які наслідки, передбачені пунктами 14 та 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 2229-VIII від 07.12.2017 року (зі змінами).

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного та фізичного насильства в розумінні вимог статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 2229-VIII від 07.12.2017 року (зі змінами).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , у рівних частках - , що також підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів 10 листопада 1998 року, зареєстрованим у Кременчуцькому МБТІ у реєстрову книгу № М-4, р/№ 650, та спільно проживають.

Згідно досліджених доказів та наданих учасниками справи пояснень, суд вбачає між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 конфлікт з приводу права власності та користуваня нерухомим майном, а також побутових питань. Тобто має місце ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що вказує саме про наявність конфлікту, а не домашнього насильства.

З урахуванням вищевикладеного, посилання у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 395873 від 29 серпня 2025 року на вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 відносно своєї матері ОСОБА_1 не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Проаналізувавши вищевказані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення домашнього насильства, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Окрім того, викладена у протоколі серії ВАД № 395873 від 29 серпня 2025 року суть правопорушення, інкримінованого ОСОБА_2 , як вчинення відносно ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру, чим могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої, не відповідає в повній мірі диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшла свого підтвердження.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи не було встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 складу цього правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2025 року.

Суддя : Т.О. Мартишева