Справа № 758/4577/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

17 жовтня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Павленко О. О. , розглянувши матеріали, які надійшли від Енергетичної митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Гранд-Дніпро», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2023 через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Республіки Польща транспортним засобом р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , підприємство перевізник ТОВ «Преміум-Автогаз» () на митну територію України на адресу ТОВ «Гранд-Дніпро» (адреса реєстрації підприємства на час вчинення правопорушення - Дніпропетровська обл. м. Кам`янське, пр. Перемоги, буд. 73, кв. 21, ) ввезено товар «газ вуглеводний скраплений» кількістю 20,160 тон, 37,059 тис. л при 15° С, вартістю 9 676,80 Євро. Переміщення товару через митний кордон України було здійснено на підставі наступних документів: митної декларації типу «ІМ40ЕА» поданої до митного оформлення 10.08.2023 № 23UA55U0; товаротранспортної накладної CMR від 09.08.2023 № 2/09/08/2023; рахунку (Faktura VAT) від 09.08.2023 № 567/SKL/2023; сертифікату (паспорту) якості від 24.07.2023 № 761; рамкового договору купівлі-продажу СУГ від 26.07.2023 № GRAND/MPK/2023. Відповідно до умов зазначеного рамкового договору купівлі-продажу СУГ продавцем та відправником товару є «Gal-Gaz Galewice» Sp. z o.o. (ul. Zmyslona 11, 98-405 Galewice), одержувачем та покупцем є ТОВ «Гранд-Дніпро». 11.08.2023 зазначений товар був випущений у вільний обіг за митною декларацією типу «ІМ 40 ЕА» № 23UA55U0.

Відповідно до вимог ст. 198 Митного кодексу України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації.

Нормами ст. 335 Митного кодексу України встановлено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі документи та відомості зокрема, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних заходів. Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України.

Постановами Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації» та від 09.04.2022 № 426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації.

З метою дотримання вищезазначених норм та заборон, посадовими особами ТОВ «Гранд- Дніпро» під час переміщення товару через митний кордон України до митних органів для підтвердження відомостей про фізико-хімічні характеристики товару, відповідності нафтопродукту стандартам LST EN 589:2018+А 1:2022 і його ідентифікації, подано документ про якість, а саме сертифікат (паспорт) якості від 24.07.2023 № 761, який містить відповідні штампи (печатки) заводу виробника - «Orlen Lietuva» та відомості про який внесені до гр. 44 митної декларації. Першого березня 2023 року листом № 20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю стосовно використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів (паспортів) якості виданих Public Company «Orlen Lietuva». З метою перевірки законності ввезення на митну територію України нафтопродуктів, Енергетичною митницею на адресу Public Company «Orlen Lietuva» був направлений лист від 21.08.2024 № 7.6-3/20-01/13/4196 стосовно сертифікатів (паспортів) якості нафтопродуктів виданих компанією «Orlen Lietuva» щодо яких існує ризик фальсифікацій. 15.10.2024 Енергетичною митницею отримано відповідь Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 11.10.2024 № D2 (12.11-9)-2356) стосовно проведеної перевірки сертифікатів (паспортів) якості виданих компанією «Orlen Lietuva». За результатами опрацювання відповіді, наданої Public Company «Orlen Lietuva» встановлено, що сертифікат (паспорт) якості від 24.07.2023 № 761 був виданий на партію товару «газ вуглеводний скраплений» у кількості 20 тон, яка була реалізована підприємству UAB «Grivzas» (J. Kazlausko g. 33, Vilnus). Public Company «Orlen Lietuva» повідомила, що юридичні особи (компанії), які здійснюють зберігання, перевалку та/або продаж нафтопродуктів, придбаних у Компанії, які перепродують вироблену Компанією продукцію, не комбінуючи її з продукцією інших третіх осіб, гарантуючи, що фізичні параметри продукції не змінюються, можуть використовувати сертифікати якості, надані Компанією. Крім того попередньо Public Company «Orlen Lietuva» повідомила (лист від 16.10.2023 № D2(12.11-9)-2356), що продукція придбана в Компанії, може бути перепродана покупцями третім особам за умови, що сертифікати якості, видані Компанією, використовуються виключно для кількості придбаної продукції. Проте, підприємством ТОВ «Гранд-Дніпро» з використанням сертифіката (паспорта) якості від 24.07.2023 № 166311_5240761 фактично ввезено на митну територію України товар «газ вуглеводний скраплений» у кількості 20,160 тон, що більше на 0,160 тон ніж продано (відвантажено) компанією «Orlen Lietuva» згідно з сертифікатом (паспортом) якості від 23.06.2023 № 165615_5168040 (20 тон). Тобто директором ТОВ «Гранд-Дніпро» гр. ОСОБА_1 до митних органів України був поданий сертифікат (паспорт) якості від 24.07.2023 № 166311_5240761 виданий компанією «Orlen Lietuva» на іншу кількість товару (20 тон). Згідно з підпунктів 6.2. пункту 6 «Особливі умови і відповідальність сторін» договору доручення від 20.10.2022 № 138/ДД-22 «на представлення інтересів Довірителя в митних органах України та надання митно-брокерських послуг» укладеного між ТОВ «Гранд- Дніпро» - «Довіритель» та ТОВ «НВ-Брок» - «Повірений», Довіритель несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних, вказаних в документах, які надає Повіреному для виконання останнім доручень та послуг.

Відповідно до ч. 8 та ч. 13 ст. 264 Митного кодексу України декларант та уповноважена ним особа несуть установлену цим Кодексом та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації.

Таким чином директором ТОВ «Гранд-Дніпро» вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «газ вуглеводний скраплений» у кількості 0,160 тон, 0,294 тис. л при 15° С, вартістю 76,80 Свро або 3 081,17 грн. (станом на 10.08.2023 курс становив 1 Свро = 40,1194 грн.) з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з даними ІКС «Податковий блок» керівником ТОВ «Гранд-Дніпро» на час вчинення правопорушення значився громадянин ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

Відповідно до Постанови Подільського районного суду м. Києва від 26.07.2024 у справі № 758/8513/24 громадянин ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Постанова Подільського районного суду м. Києва набрала законної сили 06.08.2024.

Таким чином, директор ТОВ «Гранд-Дніпро» гр. ОСОБА_1 , як особа, що протягом року притягувалась до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару. Місце вчинення порушення митних правил: пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці. Час вчинення порушення митних правил 21 год. 08 хв. 10.08.2023 (час перетину митного кордону).

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 2 статті 483 Митного кодексу України

15.05.2025 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від ОСОБА_1 , у яких просить здійснювати розгляд справи без його участі. Крім того, зазначив, що умислу в нього не було на вчинення порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 483 МКУ, та просив закрити справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України неприбуття у судове засідання правопорушника не перешкоджає розгляду справи.

Також у судовому засіданні представник митного органу просив визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновків, що вина ОСОБА_1 підтверджуюється долученими до протоколу матеріалами справи в повному обсязі.

З огляду на докази, додані до протоколу про порушення митних правил, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 524 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі. У даному випадку - за місцем знаходження Енергетичної митниці.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 КУпАП правопорушення визнається вчиненим: 1) умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, 2) з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про правопорушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши та вивчивши документи, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, слід дійти висновку, що директором ТОВ «Гранд-Дніпро» ОСОБА_1 було вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості (ваги) товару.

Провадження у справах про порушення митних правил згідно зі ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суддя бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Водночас, частиною 3 статті 3 Митного кодексу України передбачено, що норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.

У даному випадку слід враховувати практику ЄСПЛ щодо співмірності покарання, застосованого до особи, що передбачає обов`язкове застосування штрафу та конфіскація товару, як санкції за порушення митних правил, встановлених ст. 483 Митного кодексу («Краєва проти України» (заява №72858/13)).

Так, ЄСПЛ у вказаній справі зазначив, що у питанні встановлення критерію справедливого балансу між інтересами суспільства та правами людини, високі судді не сприйняли аргументів представника України. Вони зазначили, що національний суд лише формально послався на характер правопорушення, дав інформацію про заявницю та її фінансове становище. Проте у тексті рішення не було дано оцінку обставинам поведінки особи, зв`язку між поведінкою та правопорушенням. І оскільки обсяг перевірки був надмірно вузьким, критерій справедливого балансу не дотримано. Крім того, згідно зі ст. 483 Митного кодексу штраф у розмірі вартості товару та конфіскація товару були обов`язковими санкціями. Відсутність дискреції для судів не залишала можливості враховувати індивідуальні обставини. Це позбавляє сенсу будь-яку оцінку. ЄСПЛ раніше зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити необхідний справедливий баланс між спільним інтересом та захистом права власності окремо взятої особи. З огляду на це ЄСПЛ дійшов висновку, що в даній справі мало місце неспіврозмірне втручання у майнові права заявника. Тому ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції була порушена.

Означену позицію висловив і Конституційний Суд України у рішенні від 05.07.2023 року № 5-р(II)/2023.

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ від 06.11.2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії» встановлено, що згідно з принципом верховенства права, який закріплений в усіх статтях Конвенції, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, стягнення повинне бути пропорційним, відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам. У випадку, якщо суд дійде висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна не забезпечить балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, то він має право не накладати таке стягнення навіть у випадку, коли воно передбачене положеннями МК України як обов`язкове.

Відповідно до ч. 1 ст. 465 МК України конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави.

Відповідно до ст. 3-1 МК України для цілей здійснення митних формальностей щодо товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується офіційний курс валюти України до іноземної валюти, встановлений Національним банком України, що діє на 0 годин дня подання митної декларації, або дня здійснення митних формальностей, якщо вони здійснюються без подання митної декларації.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вважаю за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товарів, що складає 6 165 грн 34 коп із конфіскацією товарів.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставини справи в їх сукупності, приходжу до переконання, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, а тому останній підлягає притягненню до відповідальності за порушення митних правил.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на час винесення судом рішення становить 605,60 грн., в зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ст. ст. 465, 483, 527, 529 МК України,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товару, а саме 6 165 грн 34 коп з конфіскацією товарів безпосередніх предметів порушення митних правил шляхом стягнення вартості цих товарів на підставі ч 2 ст 541 МК України, а саме 3081 грн 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Згідно з ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя О. О. Павленко