Житомирський апеляційний суд
Справа №282/838/25 Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Номер провадження №33/4805/1474/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Козирєва Ігоря Миколайовича, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 01 липня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Любарського районного суду Житомирської області від 01 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, адвокат Козирєв І.М., в інтересах ОСОБА_1 , 18.11.2025 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що 01.07.2025 року ОСОБА_1 перебував у короткостроковій відпустці та був присутній під час розгляду справи, за результатами якого судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови оголошено 03.07.2025 року. Однак, у зв`язку з незалежними від нього обставинами, він не мав можливості своєчасно оскаржити судове рішення, оскільки є військовослужбовцем Збройних Сил України та у день проголошення повного тексту постанови перебував у місці дислокації військової частини. Постанова була направлена за місцем його проживання, а не за місцем проходження служби, хто саме отримав поштове відправлення, йому невідомо. У листопаді 2025 року ОСОБА_1 дізнався про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови та про блокування його карткових рахунків, після чого звернувся за правовою допомогою. Захисник вважає, що судом першої інстанції не вжито належних заходів для своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про ухвалене судове рішення.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала з наступних підстав.

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.

З урахуванням вимог ч.2 ст.294 КУпАП, останнім днем подання апеляційної скарги на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 01 липня 2025 року, було 11 липня 2025 року.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи, зокрема зі змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні 01.07.2025 під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови, копію якої отримав, що підтверджено відповідною розпискою (а.с.16). На адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення: с Химрич, вул Панаса Мирного 13, Житомирського району, 03.07.2025 направлено постанову суду від 01.07.2025 (а.с.20). Судове рішення отримано ОСОБА_1 11.07.2025, що підтверджено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.21). Будь-яких заяв про зміну місця проживання, ОСОБА_1 суду не направляв. Судове рішення оприлюднено на сайті ЄДРСР 07.07.2025.

Отже, ОСОБА_1 був обізнаний зі змістом прийнятого судового рішення, а також із порядком та строками його оскарження, однак протягом тривалого часу не вживав заходів, щоб дізнатися про стан провадження.

Відповідно до чинного законодавства, початок десятиденного строку на апеляційне оскарження починається з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії учасниками судового провадження. Апеляційну скаргу він подав 18.11.2025 із пропуском строку, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на перебування на військовій службі в лавах ЗСУ суд апеляційної інстанції вважає такими, що не можуть бути безумовною підставою для поновлення строку. Матеріали справи не містять документів, які б достовірно підтверджували перебування апелянта у зоні бойових дій чи на лінії бойового зіткнення протягом строку, встановленого на подання апеляційної скарги, а також у період, що передував його зверненню до суду апеляційної інстанції. Надана копія військового квитка серії НОМЕР_1 від 06.05.2021, посвідчення серії НОМЕР_2 від 10.08.2022, довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №18957/окп/8 від 07.08.2024, довідка військової частини НОМЕР_3 № 1/47/3-745 від 02.09.2025 про проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , надані медичні документи (довідка військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 28.08.2023 № 1636, первина медична картка, комп`ютерна томографія грудного та попереково-крижового відділу хребта від 08.08.2024) не дають достатніх підстав для висновку про об`єктивну неможливість подати апеляційну скаргу у встановлені строки. Сам факт зарахування до складу ЗСУ та наявність посвідчення УБД від 10.08.2022 не може розглядатися як безумовно поважна підстава для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що захисником не наведено обставин та не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій для подання апеляційної скарги, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити адвокату Козерєву Ігорю Миколайовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Любарського районного суду Житомирської області від 01 липня 2025 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич