ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1332/25 Головуючий суддя І інстанції Музиченко В. О.
Провадження № 33/818/1858/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

при секретарі Шевченко Д.В.,

за участі

захисника Борсуківської К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника Борсуківської К.О. на постанову судді Слобідського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою встановлено, що 09 лютого 2025 року о 02 годині 04 хвилини ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Cerato» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в районі буд. 124/5-А пр. Героїв Харкова в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ, у лікаря нарколога водій ОСОБА_1 відмовився під відеофіксацію. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Щодо поновлення строку, вказує на те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не приймав, копія постанови направлена не була. Коли ОСОБА_1 приїхав у відпустку 12 жовтня 2025 року в реєстрі він ознайомився з постановою. 22 жовтня 2025 року було подано апеляційну скаргу.

Щодо вимог апеляційної скарги, вважає рішення районного суду незаконним, оскільки судом не було враховано всі обставини справи.

Зокрема ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тобто має особливий статус, а відповідно огляд має здійснювались у відповідності до вимог положень ст. 266-1 КУпАП.

ОСОБА_1 проходить службу за контрактом, перебуває на посаді командира 2 бойової групи 1 групи спеціального призначення окремого загону Омега Національної Гвардії України.

Окрім вказаного, апелянт вважає, що працівники поліції здійснили провокацію.

ОСОБА_1 повертався з бойового завдання, був втомлений, в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Ознаки сп`яніння повідомлені не були.

ОСОБА_1 не довіряв результатам огляду за допомогою Драгера, хотів щоб при цьому був присутній командир гарнізону для забезпечення достовірності результатів такого огляду.

Так як, працівники поліції не хотіли везти водія до закладу охорони здоров`я, вони вмовили його відмовитись від проходження огляду.

Також належить врахувати, що водієві було повідомлено, що краще не їхати в лікарню, оскільки в такому випадку автомобіль забирають евакуатором і викликають ВСП.

Крім того захисник заявив наступні клопотання: про зупинення провадження у справі, про дослідження всіх доказів у справі, про допит працівників поліції ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про долучення документів копія адвокатського запиту, відповідь на запит і т.д., клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, оскільки апелянт довів поважність пропуску строку.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки апелянт довів поважність пропуску строку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку захисника, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що 09 лютого 2025 року о 02 годині 04 хвилини ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Cerato» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в районі буд. 124/5-А пр. Героїв Харкова в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ, у лікаря нарколога водій ОСОБА_1 відмовився під відеофіксацію. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений у комендантський час екіпажем поліції.

Під час спілкування з водієм, у інспектора поліції виникла підозра в тому, що водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

Інспектор запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте водій заявив, що на місці проходити відмовляється, натомість погоджується пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Після вказаного, водій ОСОБА_1 зайняв місце пасажира в службовому автомобілі поліції, який прослідував до закладу охорони здоров`я.

В процесі спілкування, водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Вказані відомості чітко зафіксовані на відеозаписі.

Апеляційний суд наголошує на тому, що водій транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте ОСОБА_1 категорично відмовився виконувати законні вимоги інспектора та проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок чого водій порушив п.2.5 ПДР України.

При цьому, саме водій наполягав на складанні протоколу щодо нього як на фізичну особу, тобто за загальним суб`єктом.

Дійсно, в процесі спілкування, ОСОБА_1 повідомляв усно про проходження ним служби, проте він був зупинений як звичайним водій, керував цивільним транспортним засобом, а тому в цій частині доводи захисника щодо порушення процедури огляду водія, є необгрунтованими та такими які не відповідають вимогам закону.

Окрім вказаного, захисник вважає, що в діях інспекторів поліції є ознаки провокації.

Апеляційний суд не приймає такі доводи захисника, оскільки вони спростовуються зібраними доказами у справі, зокрема відеозаписами.

Крім того, сторона захисту не оспорювала, зокрема в судовому порядку дії працівника поліції, не подавала будь яких скарг, не зверталися до правоохоронних органів із заявою про фактично, як зараз стверджує захисник, провокації з боку працівників поліції.

Всі ці вказані відомості, на думку апеляційного суду, свідчать про відсутність підстав сприймати як об`єктивну версію сторони захисту, щодо його невинуватості за вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім вказаного, сторона захисту не наводить у своїй апеляційній скарзі жодних відомостей, які б свідчили про наявність якогось примусу з боку працівників поліції, внаслідок чого ОСОБА_1 був змушений відмовитись від проходження огляду.

Більш того, на відеозаписі зафіксовано, що водій не заперечував проти законності дій працівників поліції, просив відпустити його, посилаючись на обставини служби та втоми.

Окрім вказаного, належить зазначити, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності не за знаходження за кермом в стані алкогольного сп`яніння, ці обставини не встановлені.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає внаслідок відмови водія від проходження огляду, яка зафіксована на відеофайлі.

Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши відмову водія від проходження огляду поліцейським було складено протокол.

Велася відеозйомка, свідки не залучались.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять суттєвих розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

При цьому, відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.

За таких обставин дії працівників патрульної поліції повністю відповідали букві закону і підстав для закриття провадження з цих підстав у апеляційного суду відсутні.

Крім того, водій або його захисник не були позбавлені можливості оскаржити дії патрульного до суду, проте таким правом сторона захисту не скористалась.

Крім того, за вказаних у цьому рішенні обставин, зібраних доказів, апеляційний суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про необхідність виклику та допиту працівника поліції.

В матеріалах справи наявні вичерпні відомості про події 09 лютого 2025 року, зокрема відеозапис, а тому допит інспекторів є зайвим.

Що стосується іншого клопотання - про зупинення провадження у справі, апеляційний суд також відмовив у його задоволенні, внаслідок його необґрунтованості.

Положення КУпАП не містять правил щодо можливості зупинення провадження у справах щодо осіб, які призвані на службу під час мобілізації.

Практика судів з вказаного питання є різною.

Апеляційний суд вважає, що ключовим питанням, яке належить вирішити під час розгляду подібних клопотань, є саме обставини доступу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та проходить військову службу, до правосуддя.

Зокрема належить дослідити, чи має особа можливість приймати участь у суді апеляційної інстанції, чи повідомлена вона про місце та час судового розгляду, чи представляє її інтереси захисник, така участь може бути забезпечена і режимі відеоконференції.

В даній справі, захисник не навів жодної обставини, яка могла б свідчити про порушення прав ОСОБА_1 , за умови проведення судового розгляду за його відсутності.

Жодних клопотань від ОСОБА_1 не надходило.

З приводу клопотання про долучення та врахування документів до матеріалів справи, апеляційний суд також відмовив у задоволенні клопотання, оскільки захисник не довела, що вказані у клопотанні документи мають значення у цій справі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про поновлення строку задовольнити, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді Слобідського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Борсуківської К.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Слобідського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева