ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/510/25 Справа № 695/4777/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Бойко Н. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В. за участі захисника Бруса С.М. та правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Бруса С.М. на постанову Золотоніського міськрайсуду Черкаської обл. від 2.09.2025 р., якою ОСОБА_1 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Золотоноша, громадянина України, має середню спеціальну освіту, од-ружений, має на утриманні трьох неповно-літніх дітей, ФОП, проживає АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 30.11.2024 р. о 21:25 год. в с. Домантове по вул. Богдана Хмельницького, 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda, р/номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на нагрудні бодікамери 082 та 076, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Брус С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності події та складу адмінправопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, порушено принцип верховенства права, законності, рівності учасників судового процесу.

Вважає, що суд недостатньо аргументував та мотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях, не повно та не об`єктивно з`ясував обставини справи, не надав їм належної правової оцінки, не з`ясував додаткових обставин, що мають важливе значення для правильного та законного вирішення справи.

В матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 , а наявні здобуті з порушенням чинного законодавства, в тому числі і з порушенням права на захист.

Крім того, судом не враховано практику ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справи про адмінправопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

ОСОБА_1 вини не визнавав з самого початку.

Зміст діяння, викладеного в протоколі про адмінправопорушення, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зазначено ПІБ особи яка керувала автомобілем, формулювання з явними ознаками алкогольного сп`яніння є припущенням та оціночним судженням, яке не свідчить про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння в його юридичному значенні.

Автомобіль працівники поліції не зупиняли, а зупинилися проїжджаючи повз автомобіль, який знаходився в нерухомому стані, з вимкненим двигуном, на узбіччі та в подальшому почали вимагати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відеозапис не містить обставин за яких саме водієві було запропоновано огляд та розпочинається зі спілкування працівників поліції з чоловіком, який стоїть на вулиці біля патрульного авто, інших транспортних засобів не видно.

Працівники поліції припустилися грубих помилок оскільки не зафіксували вимогу поліцейського пройти медогляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, також належним чином за зафіксована відмова від огляду як на місці, так і в медзакладі.

Крім того, поліцейський взагалі не направляв ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння до найближчого медзакладу, ані протокол, ані відео не містять факту керування транспортним засобом, ані факту відсторонення від керування, вилучення транспортного засобу та доставлення його на майданчик тимчасового утримання.

Вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, заслухавши захисника Бруса С.М. та правопорушника ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, при цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до вимог ст. ст. 254-256 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопо-рушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно встановив, що водій ОСОБА_1 30.11. 2024 р. о 21:25 год. в с. Домантове по вул. Богдана Хмельницького, 1 керував автомобілем Mazda, р/номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР та вчинив адмінправопо-рушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 309060 від 30.11.2024 р., згідно якого водій ОСОБА_1 30.11.2024 р. о 21:25 год. в с. Домантове, вул. Богдана Хмельницького, 1 керував автомобілем Mazda, р/номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження медогляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився; направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.11.2024 р. до КНП «Золотоніська БЛ» та згідно якого ст. інспектором СРПП Золотоніського РВП Євичем Р.Г. у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; копією постанови про накладення адмінстягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3579424 від 30.11.2024 р. за ст. ст.121 ч. 5, 126 ч.1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , згідно якого 30.11.2024 р. о 21:31:22 в с. Домантово, вул. Богдана Хмельницького, 1 водій не був пристебнутий паском безпеки, у водія відсутній поліс обов`язкового страхування; відеозапис з нагрудного відеореєстратора, долученими до матеріалів справи про адмінправопорушення.

На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють правові відносини та які є предметом судового розгляду.

На відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який був досліджений в судовому засіданні як суду першої, так і апеляційної інстанцій зафіксовано, як водій ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в лікарні неодноразово відмовляється та вимагає, щоб спочатку у прилад подув працівник поліції, оскільки начебто бачив, що трубка впала, але працівник поліції заперечує, зазначає, що впав його ліхтарик, пропонує ОСОБА_1 взяти будь-яку іншу трубку, але водій відмовляється та не виконує ніяких дій з пристроєм. Поліцейський повідомляє, що від ОСОБА_1 відчувається різкий запах алкоголю, крім того при зупинці водій ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки, чого останній не заперечував. Працівники поліції повідомляють водієві ОСОБА_1 , що пропонували йому 5 разів пройти огляд на стан сп`яніння, пропонують надати пояснення по справі, підписати протокол, але водій відмовляється.

З відеозапису судом встановлено, що поліцейські неодноразово вказували ОСОБА_1 на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропонували пройти відповідний огляд, однак останній на пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медзакладі протягом тривалого часу чіткої відповіді не надавав, ухилявся від проходження огляду, демонстрував поведінку, яка, на думку суду, свідчить про умисне затягування часу, створення умов за якими він фактично не надавав згоду на проходження такого огляду як на місці, так і в закладі охорони здоров`я, за передбаченим порядком та у відповідності до Інструкції. Такі дії ОСОБА_1 правильно розцінені працівниками поліції, як його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами справи про адмінправопорушення належним чином не зафіксована відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються дослідженими судом доказами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці зупинки, так і в медзакладі, чим водій порушив вимоги 2.5. ПДР та вчинив адмінправопо-рушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, доводи апеляційної скарги дублюють текст заперечення проти протоколу про адмінправопорушення від 31.01.2025 р. (а. пр. 18), які захисник подавав суду першої інстанції та які були ретельно розглянуті судом першої інстанції, а висновки суду обґрунтовані та викладені в судовому рішенні.

Також, апеляційний суд приймає до уваги, що згідно копії постанови ( а. пр. 5), після зупинки автомобіля ОСОБА_1 також було притягнуто до адмінвідповідальності як водія транспортного засобу за відсутність полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності та за непристебнутий пасок безпеки за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Водій ОСОБА_1 ніяким чином не оскаржував ці рішення працівників поліції.

Крім того, доводи апеляції про те, що працівники поліції не відстороняли водія від керування автомобілем, не вилучали посвідчення водія є необґрунтованими, тому що, як свідчить відеозапис, водій ОСОБА_1 надавав працівникам поліції копії своїх документів у застосунку Дія.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

Будь-які докази, які свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, в матеріалах справи відсутні та суду апеляційної інстанції не надані.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Золотноніського міськрайсуду Черкаської обл. від 2.09.2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Бруса С.М. залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.