Справа № 748/2862/25 Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В.
Провадження № 33/4823/967/25
Категорія - п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Браїлів Жмеринського району Вінницької області, з вищою освітою, одружений, командир військової частини НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, з накладенням штрафу в дохід держави у розміри 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Як установив суд, ОСОБА_1 обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 , маючи доступ до державної таємниці за формою 2 до інформації із ступенем секретності «Цілком таємно» та «Таємно» не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не здійснив контроль за станом охорони державної таємниці в установі, що було встановлено 23 липня 2025 року під час спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею у військовій частині, під час якої були виявлені грубі порушення вимог ст. ст. 5, 21, 37 Закону України «Про державну таємницю», п. п. 3 42, 438, 749 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року №939.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити за відсутністю події та складу правопорушення, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Мотивує тим, що у військовій частині систематично здійснювались заходи з охорони державної таємниці, створювались комісії, знищувались матеріальні носії, проводились інструктажі, визначалися відповідальні особи, а тому відсутня така ознака як невжиття заходів. Витоку секретної інформації не було.

Відповідальність за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП настає у разі фактичного невжиття заходів, що створило або призвело до порушення режиму охорони. Для наявності події правопорушення обов`язковим є факт порушення встановленого порядку охорони державної таємниці, підтверджений документально чи експертним шляхом, чого у даному випадку не було.

Спеціальна експертиза, на яку посилався суд, проводилася у межах перевірки відповідності вимогам Порядку № 939, а не для фіксації події витоку чи розголошення інформації. Встановлюючи його винуватість, суд обмежився посиланням на формулювання про «створення передумов», у той час як усі недоліки після отримання висновків перевірки були негайно усунуті, що свідчить про дієвість системи внутрішнього контролю у військовій частині.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, пояснюючи, що він не міг чекати проголошення судового рішення, копію якого одержав 05 листопада 2025 року. Апеляційну скаргу направив поштою 14 листопада 2025 року на адресу апеляційного суду, яку потім переслали районному суду, а з району - в апеляційний суд. Просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки за відсутності копії постанови суду, віддаленості суду від місця його служби, він не міг в межах строку на оскарження подати скаргу.

Вважає, що в його діях немає складу правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а формальні недоліки, які виявила перевірка, були відразу усунені. Секретна частина працює у військовій частині тільки другий рік, досвід роботи незначний.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Згідно вимог ч.1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копію постанови суд направив ОСОБА_1 14. 10. 2025 року ( а. с. 43). У той час як пошта вручила це відправлення тільки 05.11. 2025 року уповноваженій особі, про що є рекомендоване повідомлення на а. с. 44.

Апеляційна скарга була підписана та направлена ОСОБА_1 14 листопада 2025 року. Він дійсно проживає і проходить службу на значній віддаленості від місця знаходження суду, де розглядалася справа, а тому пропущений строк на апеляційне оскарження йому належить поновити, як такий, що пропущений з поважних причин.

Пунктом 6 частини 1статті 212-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 на порушення підпунктів 3, 749 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939 не вжито заходів контролю за забезпеченням охорони держаної таємниці.

Відповідно до витягу з наказу №296 від 25.12.2024 командира військової частини ОСОБА_2 була створена комісія у складі чотирьох осіб для проведення загальної перевірки наявності матеріальних носіїв секретної інформації у військовій частині. До складу комісії увійшла і діловод групи секретного документального забезпечення військової частини ОСОБА_3 . Результати перевірки було наказано оформити актом та подати на затвердження командиру не пізніше 20 січня 2025 року.

Під час перевірки стану охорони державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 було виявлено, що акт загальної перевірки наявності МНСІ за 2024 рік, що завірений особистими підписами членів комісії не містить повної інформації про загальну кількість взятих на облік секретних документів, даних щодо перевірки наявності машинного носія секретної інформації, в облікових журналах реєстрації вхідних та підготовлених секретних документів, відсутні підписи голови та членів комісії про перевірку секретних документів. Станом на час експертизи, згідно із записами у внутрішньому опису МНСІ, що перебувають у виконавця значаться отриманими та неповернутими до РСО перелічені документи. При цьому, особа, яка їх отримала і не повернула не має сховища, робочої папки для зберігання таких документів.

Апеляційний суд звертає увагу, що порушення, які ставляться у провину командиру військової частини були, допущені членами комісії та діловодом, на яких за наказом командира був покладений обов`язок загальної перевірки наявності матеріальних носіїв секретної інформації у військовій частині, які не належним чином оформили перевірку, не поставили підписи.

Під час службового розслідування за результатами перевірки було з`ясовано, що у внутрішньому опису, що знаходиться у виконавця відсутній підпис про одержання таємного документа, відповідно, якщо він його не одержував то і повертати не було чого.

Крім того у військовій частині не передбачено окремих робочих місць з таємними документами, окрім визначеного місця у приміщенні РСО, де ознайомлення і робота з таємними документами відбувається виключно у присутності працівника РСО.

Наказом командира ОСОБА_2 № 304 від 26.12.2024 заборонено ведення мовної інформації з обмеженим доступом у військовій частині, контроль за виконання якого покладений на начальника групи секретного документального забезпечення.

Оскільки суд першої інстанції не дав належну оцінку доказам, що знаходились в його розпорядженні, не дослідив витяг з акту спеціальної експертизи, який став підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення; характер тих порушень, які зазначені у Акті і не взяв до уваги, що вони носять індивідуальний, особистий характер виконавців, і не можуть бути покладені в провину командиру, який вжив усіх заходів для забезпечення контролю за охороною державної таємниці.

За таких обставин судове рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі за недоведеністю винуватості.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.245, 280, 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає

СуддяВ. М. Антипець