Провадження по справі № 3/522/8218/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., при секретарі Урум Т.В., за участю адвоката Максим`юк Н.Д., діючого в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16.10.2025 о 14 год. 20 хв., громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Саб 9000» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Різовській, 5 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нечітка хода, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest, результат якого показав 1,34 % проміле, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні адвокат Максим`юк Н.Д., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свої доводи захисник обґрунтовував тим, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» у вину ОСОБА_1 поставлено лише те, що він у зазначений час і місці керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На думку захисника, сама по собі така ознака, як керування транспортним засобом із зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння, не є порушенням п. 2.9а Правил дорожнього руху України та не утворює складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідною ознакою за наведених обставин може бути лише фактичне перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, а не наявність лише зовнішніх ознак такого стану.

Сторона захисту звернула увагу суду на те, що на відеозаписі, напрацьованому працівниками ІПП в Одеській області, не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що, на думку сторони захисту, виключає можливість належного підтвердження об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, на думку адвоката, працівниками ІПП в Одеській області було порушено встановлений законом порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 висловлював незгоду з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, а також відсутні будь-які докази того, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

На думку сторони захисту, зазначені обставини свідчать про істотне порушення процедури, визначеної ст. 266 КУпАП та відповідними нормативно-правовими актами МВС України, що унеможливлює використання результатів такого огляду як допустимого доказу у провадженні за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, заслухавши надані в судовому засіданні пояснення учасників провадження, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час дослідження доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 485100 від 16.10.2025 матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчить довідка про отримання особою посвідчення водія, довідка про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення, чек-драгер, результат якого показав 1,34 % проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапис напрацьований працівниками УПП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Згідно п.2.9(а) «Правил дорожнього руху» України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме газоаналізатору «Drager Alcotest № 7510», та результатів тестування за допомогою приладу «Drager Alcotest 0280» від 16.10.2025 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, виявлено 1,34 ‰ проміле алкоголю.

Вказані обставини справи також підтверджуються даними до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, згідно результатами тестування за допомогою приладу «Drager Alcotest 0280», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення та долученим відеозаписом.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_1 в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння, серед яких визначено: нечітка хода, порушення координації рухів, порушення мови, які і були виявлені поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підставою для проведення його огляду.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 485100 від 16.10.2025 вбачається, що 16.10.2025 о 14 год. 20 хв., громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Саб 9000» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Різовській, 5 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нечітка хода, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest, результат якого показав 1,34 % проміле, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він керував транспортним в стані алкогольного сп`яніння, вину визнав в повному обсязі.

З дослідженого в судовому засіданні відеозаписі, напрацьованого працівниками ІПП в Одеській області, встановлено, що поліцейські прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди. Під час спілкування з учасниками події встановлено, що ОСОБА_1 , здійснюючи рух заднім ходом, допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом, що підтверджується наданими поясненнями ОСОБА_1 (таймінг 03:33). ОСОБА_1 не заперечував своєї вини у спричиненні зазначеної ДТП.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що працівниками ІПП в Одеській області у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і сам ОСОБА_1 не заперечував їх наявності (таймінг 07:01), зазначивши, що перебував на похоронах та проїхав лише декілька кварталів, у зв`язку з чим просив працівників поліції не фіксувати даний факт.

Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager». За результатами тестування приладом «Drager Alcotest 0280» від 16.10.2025 у ОСОБА_1 зафіксовано 1,34 ‰ алкоголю в організмі. Після проведення первинного огляду ОСОБА_1 висловив бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Одночасно з цим він звернувся до працівників ІПП в Одеській області із проханням не складати щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 підтвердив як під час спілкування із працівниками поліції, так і у письмових поясненнях, що містяться в матеріалах справи.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо того, що у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» зазначено лише факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що, на думку захисту, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2.9а ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також доводи щодо того, що на відеозаписі відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП є лише одним із процесуальних документів, який фіксує обставини виявленого правопорушення, та не є єдиним або визначальним доказом у справі. Недоліки у формулюванні змісту протоколу не можуть самі по собі свідчити про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, якщо ці обставини підтверджуються іншими належними та допустимими доказами.

У даному випадку матеріали справи містять відеозапис, на якому зафіксовано процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого за допомогою сертифікованого технічного засобу, а також письмові пояснення ОСОБА_1 , який підтвердив факт вживання алкогольних напоїв. Отримані показники алкотестера чітко свідчать про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння в момент зупинки, що й утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, навіть за умови недосконалого формулювання у протоколі, зазначені в ньому обставини в сукупності з іншими доказами справи дозволяють встановити як сам факт події правопорушення, так і наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Отже, наведені стороною захисту доводи не можуть бути підставою для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Окрім того, у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він підтвердив факт вживання алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом, що узгоджується з даними, зафіксованими приладом.

Разом із тим, суд критично оцінює наведені доводи сторони захисту, оскільки матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він підтвердив факт керування транспортним засобом, а також визнав факт вживання алкогольних напоїв напередодні. Крім того, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 усно підтвердив зазначені обставини, що узгоджується з іншими доказами у справі та спростовує твердження про відсутність даних щодо події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що наведені стороною захисту заперечення є необґрунтованими та не спростовують належність, допустимість і достовірність доказів, зібраних у провадженні за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 порушив вимоги п./п. «а» п. 2.9 ПДР, який передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, ЗУ «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за редакцією від 01.01.2025 року, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень на користь держави.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ