П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2025 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі, батальйон № 1,відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

відповідно до протоклу про адміністративне правопорушення, 25 жовтня 2025 року о 09 годині 53 хвилин, ОСОБА_1 на автодорозі М-05, 78 км., керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero Sport», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії та ніколи його не отримував. Правопорушення вчинено повторно протягом року, відповідно до постанови серія ЕНА № 5995298 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху,тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання 17.11.2025 року не з`явився, про день та час розгляду справи був належно повідомлений про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. 17.11.2025 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ліліцького Р.В. про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи. За клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ліліцького Р.В. розгляд справи було відкладено на 01.12.2025 року. 01.12.2025 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Ліліцький Р.В. в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були належно повідомлені про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber». 18.11.2025 року та 28.11.2025 року через систему «Електроний суд» надійшла заява від представника ОСОБА_1 адвоката Ліліцького Р.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи. За клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ліліцького Р.В. розгляд справи було відкладено на 04.12.2025 року. 04.12.2025 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Ліліцький Р.В. в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були належно повідомлені про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber». 04.12.2025 року через систему «Електроний суд» надійшла заява від представника ОСОБА_1 адвоката Ліліцького Р.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він хворіє, а ОСОБА_1 перебуває у відрядженні. За клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ліліцького Р.В. розгляд справи було відкладено на 08.12.2025 року. 08.12.2025 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Ліліцький Р.В. в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були належно повідомлені про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», причини неявки невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. 08.12.2025 року через систему «Електроний суд» надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 адвоката Ліліцького Р.В. про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. В зв`язку з неявкою учасників процесу розгляд справи було відкладено на 11.12.2025 року. 11.12.2025 року ОСОБА_1 та його представник адвокат Ліліцький Р.В. в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були належно повідомлені про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», причини неявки не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. ЇЇ неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Суд підкреслює, що розумність таких інтервалів часу обумовлюється положеннями статей 38, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а строк для накладення адміністративного стягнення обмежується трьома місяцями з дня вчинення правопорушення.

Відповідно суд в цій справі, забезпечивши право особи, що притягається до адміністративної відповідальності, приймати особисту участь в процесі безпосередньо в судовому засіданні, уживши всеохоплюючих заходів для поінформованості її про даний процес, та ураховуючи її поведінку, яка, як уже відмічалося судом, на його переконання, спрямована на створення недобросовісних перепон для руху справи, уважає за можливе завершити розгляд провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутності.

В обґрунтування клопотання представник ОСОБА_1 адвокат Ліліцький Р.В. зазначив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в умовах крайньої необхідності. Крім того, вважає, що дії працівників патрульної поліції щодо зупинки автомобіля, у якому рухався ОСОБА_1 , перевірки його документів та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення незаконними, неправомірними та безпідставними, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції незаконно. Інспектором патрульної поліції будь-якого доказу на підтвердження хоча б однієї обставини, за що ОСОБА_1 було зупинено відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», останньому не предявлено. Зазначив, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху за які його необхідно було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення складено із значними порушеннями, а саме в протоколі в описі установлених даних не правильно зазначено прізвище ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_2 , не вказано інформації стосовно повторності правопорушення, а саме - дати першого правопорушення. Вказав, що в протоколі в описі установлених даних не вказано інформації стосовно повторності правопорушення, а саме - дати першого правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Вимогами пункту 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши довідку щодо належності транспортного засобу, довідку щодо наявності посвідчення водія. довідку щодо визначення повторності порушення ПДР, витяг з бази ІПНП Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області, рапорт працівника поліції, суд дійшов наступного висновку.

У диспозиції ч. 2 ст. 126 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП поліцейським ДПП УПП у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі надано протокол про адміністративне правопорушення, довідку щодо належності транспортного засобу, довідку щодо наявності посвідчення водія. довідку щодо визначення повторності порушення ПДР, витяг з бази ІПНП Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області, рапорт працівника поліції.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні відомості та докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Зокрема, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується, що останній не маючи права керування транспортними засобами відповідно до постанови серія ЕНА/5995298 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року керував транспортним засобом.

Як вбачається із витягу з бази ІПНП Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області, БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП відносно ОСОБА_1 22.10.2025 року винесено постанову ЕНА/5995298 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до вимог ст. 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з витягу з бази ІПНП Білоцерківського РУП у Київській області постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП серія ЕНА/5995298, станом на 25.10.2025 року не набрала законної сили.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака "повторність", а тому відповідно відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупність вказаних обставин не дає можливості судді зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 5 ст. 126, ст. ст. 221, 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО