№522/9890/25, 3/522/3660/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., за участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коновалової Н.О., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

27.04.2025 року о 5 годині 38 хвилин ОСОБА_1 керував електросамокатом, у м. Одесі, по вулиці Педагогічній, біля будинку №16, із ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5, п.2.9«А» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

У судовому засіданні 20.06.2025 року ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, та пояснив, що він не керував електросамокатом у стані алкогольного сп`яніння, та не вживав алкогольні напої, та заявив клопотання про допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 .Потім ОСОБА_1 на неодноразові виклики у судові засідання, а саме:

-на 11 годину 5.08.2025 року,

-на 16 годину 12.09.2025 року,

-на 13 годину 30 хвилин 26.09.2025 року,

-на 16 годину 10.10.2025 року,

-на 13 годину 30 хвилин 19.11.2025 року,

-на 10 годину 50 хвилин 27.11.2025 року,

-на 14 годину 30 хвилин 1.12.2025 року,

не з`явився, про явку до судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом виставленням інформації на сайті Приморського районного суду м. Одеси, та направленням йому судових повісток про виклики до судових засідань.

У судове засідання ОСОБА_1 на 16 годину 11.12.2025 року не з`явився, про явку до судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому 1.12.2025 року судової повістки про виклик до суду, та виставленням інформації на сайті Приморського районного суду м. Одеси. Також ОСОБА_1 звернувся до суду із письмовим клопотанням за вх.№ЄП-13738/25 від 11.12.2025 року про відкладення розгляду вище указаної адміністративної справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Захисником особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокатом Коноваловою Н.О., яка була ознайомлена із матеріалами указаної адміністративної справи, були надані письмові пояснення до суду, у яких вона просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення у його діях. Також захисник Коновалова Н.О. звернулась до суду із письмовим клопотанням від 19.06.2025 року про допит свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Крім того, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Коновалова Н.О. звернулась до суду із письмовою заявою від 24.09.2025 року, у якій зазначила, що станом на 24.09.2025 року у неї відсутні повноваження на представництво інтересів ОСОБА_1 у вище зазначеній адміністративній справі. Указана обставина свідчить про те, що у ОСОБА_1 із 24.09.2025 року було достатньо часу оформити належне представництво його інтересів у вище зазначеній адміністративній справі.

На підставі вище зазначеного, суд вважає можливим проводити судовий розгляд зазначеної адміністративної справи без участі ОСОБА_1 , та наданих матеріалів достатньо для розгляду вище указаної адміністративної справи.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№312960 від 27.04.2025 року, згідно до якого встановлено те, що 27.04.2025 року о 5 годині 38 хвилин ОСОБА_1 керував електросамокатом, у м. Одесі, по вулиці Педагогічній, біля будинку №16, із ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,відмовився,

-Направленням ОСОБА_1 про огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2025 року,

-Показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України пояснив, що він 27.04.2025 року приблизно о 5 годині 30 хвилин, як інспектор патрульної поліції виконував свої обов`язки, та в цей час звернув увагу на електросамокат, який рухався між 6 та 7 станцією Великого фонтану, у м. Одесі, а саме по пішохідному переходу. Після чого працівниками поліції було прийнято рішення зробити зауваження водію указаного електросамоката, та зупинити цей транспортний засіб, про те водій цього електросамоката не зупинявся, змінював рух, та попрямував в напрямку вулиці Педагогічної, у м. Одесі, де у дворі одного із будинків водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він впевнений про те, що саме водій ОСОБА_1 керував вище указаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Із водієм ОСОБА_1 він спілкувався на відстані одного метра, та від указаного водія на місці зупинки цього транспортного засобу відчувався відчутний запах алкоголю, після чого цьому водієві було повідомлено, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгера, або проїхати до медичного закладу водій ОСОБА_1 відмовився. Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що складений ним вище указаний протокол про адміністративне правопорушення, та направлення про огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння відповідають обставинам вище зазначеного адміністративного правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, та зазначена ним інформація є достовірною,

-Відеозаписами долученими до матеріалів адміністративної справи.

Дослідивши адміністративні матеріали разом із наявними у них доказами, суд приходить до наступного.

Згідно статті 1 п. v) Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Україною 25.04.1974 року, з поправками від 28.09.2004 року, «термін "водій" означає будь-яку особу, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.п. (включно і велосипеди) або яка веде по дорозі скот, стада, упряжних, в`ючних або верхових тварин».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі зазначеного, суд застосовує аналогію права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 54 Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року№ 3353-XII передбачає, що якщо міжнародною угодою України встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у законодавстві України про дорожній рух, то застосовуються правила міжнародної угоди.

Відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року, який набрав чинності 23.03.2023 року внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого, транспортним засобом є:

- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;

- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Відповідно до пункту 1.10. ПДР, затверджених ПКМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, особа, яка керує електричним колісним транспортним засобом, в тому числі електросамокатом, є водієм транспортного засобу, а не «іншою особою».

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України зазначається, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.

До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

Відповідно до п.1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху України:

- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

- мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних

транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.

Відповідно до постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.03.18 року (справа № 278/3362/15-к) указано, що будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів. У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 указано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має. На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що електросамокат є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_1 , як водій керував транспортним засобом, та у ситуації, що розглядається був учасником дорожнього руху, тому повинен був дотримуватись вимог ПДР України

Суд вважає, що вище зазначений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, та згідно до ст.251 КУпАП є доказом у адміністративній справі.

Судом не встановлено об`єктивних причин неможливості пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а тому відсутність у матеріалах указаної адміністративної справи висновку про проходження огляду на стан сп`яніння свідчить про відмову указаної особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є однією із підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так як у матеріалах зазначеної адміністративної справи відсутній висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно до якого ОСОБА_1 не знаходився у стані сп`яніння, суд вважає, що указаний водій відмовився, у порядку п.2.5 ПДР України, пройти огляд на стан сп`яніння. Будь-які подальші зміни позиції водія та його висловлювання, не можуть впливати на дії поліції до завершення процедури складання протоколу.

Суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що 27.04.2025 року о 5 годині 38 хвилин ОСОБА_1 не керував електросамокатом, у м. Одесі, по вулиці Педагогічній, біля будинку №16, із ознаками алкогольного сп`яніння, так як такі доводи спростовуються матеріалами указаної адміністративної справи, та показаннями у судовому засіданні свідка працівника поліції ОСОБА_3 .

Крім того, керування транспортним засобом у стані сп`яніння є порушенням вимог ПДР України, а саме указаний водій відмовився, у порядку п.2.5 ПДР України, пройти огляд на стан сп`яніння, що у свою чергу є обов`язком водія, а невиконання такого обов`язку тягне за собою відповідальність за ст.130 КУпАП. Правилами дорожнього руху України не передбачено обов`язку водія ставити умови працівникам поліції для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, твердження захисника з приводу незаконності дій працівників поліції при оформленні матеріалів, не заслуговують на увагу, оскільки ним не було доведено наявності порушення процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення поліцейським, які б слугували підставою для закриття даної адміністративної справи, та визнання недопустимими доказів.

Посилання захисника про те, що водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані сп`яніння, та не відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суд оцінює критично, оскільки це не відповідає встановленим судом обставинам справи, та є метою для виправдання указаного водія, для його уникнення від встановленої законом відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що його винність підтверджується сукупністю наявних досліджених, перевірених та не спростованих під час судового засідання доказів.

Суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 , та захиснику Коноваловій Н.О. у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні, так як цей свідок не був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№312960 від 27.04.2025 року, та у суда відсутні підстави не довіряти працівнику поліції, який складав указаний протокол про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що клопотання захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коновалової Н.О. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення не підлягає задоволенню, так як усі її доводи спростовані вище указаними доказами по зазначеній адміністративній справі.

Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 єдине можливе адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.36, 38, 40-1, 245, 221, 283, п. 1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотань ОСОБА_1 , та захиснику особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Коноваловій Н.О. про закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за відсутністю події, та складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, та про допит свідка ОСОБА_2 у судовому засіданні відмовити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. на користь держави України, та позбавити його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.