Справа №705/5092/25
3/705/2144/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025 м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.08.2025 серії ЕПР1 № 427900 ОСОБА_1 19.08.2025 о 10 год. 50 хв. дорога М-05 Київ-Одеса 203 км + 700 м, рухаючись на автомобілі FORD MONDEO д.н. НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та при перестроюванні не надав перевагу в русі авто FORD SIERRA д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та допустив з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 б, п. 10.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні, призначеному на 10.10.2025, ОСОБА_1 вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, подав письмову заяву про відкладення розгляду справи, в зв`язку з відсутністю іншого учасника ДТП, якого він вважає винуватцем в даній дорожньо-транспортній пригоді.

Крім того, 21.11.2025 до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Пархети А.В., в якому він просив викликати та допитати в судовому засіданні іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та працівника поліції, який складав протокол 19.08.2025, а саме ОСОБА_3 .

Постановою суду від 21.11.2025 постановлено викликати інспектора 6 роти 1 бат. Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції Діденка Сергія Володимировича, яким складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.08.2025 серії ЕПР1 № 427900 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, для надання пояснень у судовому засіданні.

Інспектор 6 роти 1 бат. Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенант поліції Діденко С.В. у судове засідання не з`явився, письмово подав заяву від 03.12.2025, в якій вказав, що з 06.12.2025 буде перебувати в офіційній відпустці, тому прибути 05.12.2025 на судове засідання не має можливості. Просив розгляд справи відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП здійснювати за його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 неодноразово викликався у судові засідання, проте не з`являвся, причини неявки до суду не повідомив.

Зважаючи на вказані вище обставини, 05.12.2025 у судовому засіданні суддя дійшов висновку про недоцільність подальшого відкладення розгляду справи для очікування Шаповалова В.Л. та доцільність вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Пархети А.В., дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним (доведеним до кінця і таким, що підлягає оформленню і покаранню), потрібні факти особа водій повинна експлуатувати автомобіль (керувати автомобілем, їхати, залишити в стані, через який в подальшому буде порушено правила дорожнього руху) і заподіяння або спричинення збитку.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 19.08.2025 серії ЕПР1 № 427900, ОСОБА_1 ставиться у провину недотримання вимог п. 2.3 б, п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Згідно з п. 2.3 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.3 ПДРу разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Як убачається з пояснень водія ОСОБА_1 , ДТП сталася не з його вини, оскільки він перед перестроюванням на іншу смугу руху був уважний, слідкував за дорожньою обстановкою, переконався, що немає транспортних засобів, які він повинен пропустити відповідно до ПДР, після чого став здійснювати свій маневр. Водночас інший учасник ДТП ОСОБА_2 не дотримався безпечної дистанції та швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на його автомобіль. Саме перевищення швидкості руху водієм ОСОБА_2 та його неуважність призвели до ДТП, що зокрема підтверджується гальмівним шляхом транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та розташуванням пошкоджень їхніх автомобілів. Зазначене наявними у справі доказами не спростовано. При цьому першочергово ОСОБА_2 визнавав свою винуватість. Однак у подальшому після тривалого очікування працівників поліції та телефонних дзвінків змінив свою позицію.

З метою повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, у зв`язку з необхідністю для цього вислухати позицію іншого учасника ДТП, пояснення інспектора поліції, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , зазначені особи викликалися у судове засідання, проте не з`явилися.

Відомості про свідків зазначеної події у матеріалах справи відсутні, як і немає даних про дозволену швидкість руху на ділянці дороги, де сталася ДТП.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена поза розумним сумнівом наданими суду доказами, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 256, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Єщенко