Справа № 953/9564/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 рокум. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Глос М.Л.,

за участю секретаря Сороченко М. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

04.10.2024 року о 11 год. 50 хв. по вул. Винниченка, 2 у м. Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_2 , з зовнішніми ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законному порядку в медичному закладі відмовився всупереч вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Правопорушник неодноразово викликався у судове засідання в установленому законом порядку із завчасним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення повісток на номер телефону, зазначений ним під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, забезпечення оперативності й ефективності провадження вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до ст. 268 КУпАП у справах даної категорії не є обов`язковою.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись наведеними вимогами закону, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться поданими органом поліції доказами в їх сукупності і взаємозв`язку.

Зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння беззаперечно підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142531 від 04.10.2024 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.10.2024 року; рапорта поліцейського роти № 6 батальйону № 1 взводу 2 Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Опімаха Ю. М.; даними відеозапису з бодікамери поліцейського.

Даючи зазначеним обставинам правову оцінку, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з застосуванням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд відповідно до частини 3 цієї ж статті проводиться в закладах охорони здоров`я.

Виходячи з наведеного суд бере до уваги направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.10.2024 року, у якому задокументовано виявлені поліцейськими у ОСОБА_1 візуальних ознак наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя і тремтіння пальців рук, а також непроведення огляду у зв`язку з відмовою водія.

Зазначена відмова сама по собі суперечить вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України й утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Відповідальність за таке діяння настає незалежно від мотивів водія та його фактичного стану, який неможливо перевірити за об`єктивними медичними даними через поведінку самої особи. Законодавець не передбачає права водія на відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з поважних причин і не встановлює жодних обставин, які б виключали протиправність згаданих дій.

Виходячи з викладеного суд визнає доведеною винуватість ОСОБА_1 як особи, що керувала транспортним засобом, у вчиненні адміністративного правопорушення і кваліфікує його дії, що полягали у відмові від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння тягне накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже, санкція даної правової норми є безальтернативною і не передбачає дискреційних повноважень судді щодо обрання виду, розміру і строку адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню щодо винної особи. Не встановлює закон про адміністративну відповідальність і можливості незастосування судом стягнення, визначеного у відповідній статті (частині статті) як обов`язкове, крім винятків, окреслених у Загальній частині цього Кодексу. Відтак обставини, зазначені у ч. 1 ст. 33 КУпАП, зокрема характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, на вид і міру стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не впливають..

Виходячи з наведеного суд застосовує щодо ОСОБА_1 адміністративні стягнення, передбачені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП як обов`язкові.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 33, ч. 1 ст. 130, 248, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 , штрафу у розмірі 17 000 грн. у строк, встановлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, з нього підлягатиме стягненню на користь держави подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності з дня прийняття остаточного рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос