Провадження №3/463/2201/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18 листопада 2025 року о 8 год. 54 хв. у м. Львові на вул. Б. Хмельницького, 176, керував транспортним засобом «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_2 , належним ОСОБА_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Матеріали справи надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 27 листопада 2025 року та були призначені до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання 11 грудня 2025 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом скерування судової повістки про виклик в дане судове засідання засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням за місцем проживання правопорушника, вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення, що співпадає з його зареєстрованим місцем проживання, дане поштове відправлення повернулось до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що є належним повідомленням особи про місце і час розгляду справи, оскільки відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.

При цьому з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції, що розгляд адміністративної справи за таким відбудеться у Личаківському районному суду м. Львова, інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи була наявна у вільному доступі на офіційному веб-порталі суду.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Однак, ОСОБА_1 до суду не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

Оскільки ОСОБА_1 знав, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак у судове засідання не з`явився, до участі у справі захисника не залучив, пояснень по суті вчиненого правопорушення до суду не скерував, вину та факт вчинення правопорушення не заперечив, а тому, з урахуванням того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зокрема одним з таких порушень, передбаченим ч. 2 вказаної статті кодексу є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Так відповідно до довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Попович Х. від 19 листопада 2025 року згідно з інформаційним порталом Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія», відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того відповідно до довідок інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Попович Х. від 19 листопада 2025 року згідно з інформаційним порталом Національної поліції України станом на 19 листопада 2025 року відсутні відомості щодо зареєстрованих за ОСОБА_1 транспортних засобів, при цьому ОСОБА_1 притягався 30 травня 2025 року УПП у Львівській області ДППдо адміністративної відповідальності за скоєння 30 травня 2025 року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Водночас, з рапорту інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Леньо І. від 18 листопада 2025 року та копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6174501 від 18 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, вбачається, що 18 листопада 2025 року о 8 год. 54 хв. у м. Львові на вул. Б. Хмельницького, 176, ОСОБА_1 знову керував транспортним засобом «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким.

Викладені в рапорті та постанові обставини щодо керування ОСОБА_1 18 листопада 2025 року о 8 год. 54 хв. у м. Львові на вул. Б. Хмельницького, 176, транспортним засобом «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_2 , підтверджуються також долученими до протоколу відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських №470540 та №471171.

При цьому складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №516321 від 18 листопада 2025 року ОСОБА_1 підписав, в графі пояснень вказав «по стану здоров`я».

Відтак вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №516321 від 18 листопада 2025 року, рапортом інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Леньо І. від 18 листопада 2025 року, відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських №470540 та №471171, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6174501 від 18 листопада 2025 року тадовідками інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Попович Х. від 19 листопада 2025 року.

Вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 5 ст. 125 КУпАП передбачено покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку.

При цьому у вказаному пункті постанови Пленуму також вказано, що призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Водночас, з висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі №702/301/20, вбачається, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами.

А ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відтак, хоч з адміністративних матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, однак враховуючи вказане вище, особу правопорушника, тяжкість скоєного, до нього слід застосувати додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Водночас суд не може застосувати до правопорушника додаткове стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, оскільки таке відповідно до ч. 1 ст. 29 КУпАП можливо застосувати лише щодо транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, а, як вже зазначалось судом вище, за ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані, згідно з протоколом транспортний засіб (автомобіль) «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_2 , яким керував останній, належить не йому, а ОСОБА_2 .

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, тяжкість скоєного, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, визначеного санкцією статті,з позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний термін, визначений такою, однак без вилучення транспортного засобу.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 126, 268, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 81 600 (вісімдесят одну тисячу шістсот) гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Стрепко Н.Л.