ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 33/818/1887/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Дегтяра І.А. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, офіційно не працевлаштований, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування строком на один рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 24.06.2025 о 00 год. 31 хв. в м. Харків, пр-кт. Людвіга Свободи, 57А, водій ОСОБА_1 керував авто Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alkotester 6820 та взакладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою м.Харків, вул.Ахієзерів, 18а, чим порушив п.2.5 ПДР.

В своїй апеляційній скарзі захисник Дегтяр І.А. просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.10.2024 року щодо нього та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційній вимоги захисник обґрунтовує тим, що його підзахисний категорично заперечую порушення ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, без належного дослідження усіх обставин.

Апелянт також зазначає, що працівник поліції незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , а також порушили інші вимоги чинного законодавства, у тому числі неналежного представлення, ненадання службових посвідчень та документів, що підтверджують їх повноваження на патрулювання місцевості у комендантську годину.

Крім того, захисник зазначає, що з відомостей долученого відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння та його поведінка відповідала обстановці, що склалась.

Також в своїй апеляційній скарзі захисник звертає увагу, що поліцейськими було порушено порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та виявлення відповідних ознак, у зв`язку з чим працівниками поліції було порушено вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція, затверджена Наказом № 1452/735 від 09.11.2015).

В судове засідання в суд апеляційної інстанції захисник Дегтяр І.А. та Калина А.С. не з`явились, але на адресу їх місця мешкання направлялись судові повістки про місце, дату та час апеляційного розгляду.

18.11.2025 судова повістка на ім`я захисника Дегтяра І.А. отримана за довіреністю, про що свідчить відомості рекомендованого про вручення поштового відправлення.

Належить також врахувати, що судова повістка на ім`я захисника Дегтяра І.А. направлялась засобами поштового зв`язку на адресу, яку захисник особисто зазначив у своїй апеляційній скарзі.

21.11.2025 судова повістка, яка направлялась за місцем мешкання ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи, у тому числі зазначена захисником в своїй апеляційній скарзі, повернулась до апеляційному суду через відсутність адресату за вказаною адресою.

Разом з цим, 13.11.2025 о 12 год. 36 хв. та о 12 год. 37 хв. ОСОБА_1 і захисник Дегтяр І.А. отримали судові повістки в електронному вигляді, що підтверджується відомостями довідки про отримання судової повістки у додатку «Viber» на їх номери мобільних телефонів, який міститься в матеріалах справи та зазначені в апеляційній скарзі, що повністю відповідає Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 №28.

Належить також зазначити, що матеріали справи, у тому числі подана апеляційна скарга, не містить вимоги захисника Дегтяра І.А. чи ОСОБА_1 щодо розгляду справи в суді апеляційної інстанції за обов`язкової участю сторони захисту.

Відповідних клопотань не надходило і на час апеляційного розгляду, тобто станом на 05.12.2025.

Апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1 та адвокат Дегтяр І.А. також не приймали участь під час розгляду справи в суді першої інстанції, хоча сторона захисту повідомлялась про місце, дату і час судового розгляду.

При цьому, належить врахувати, що саме захисник Дегтяр І.А. є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 15.10.2025 стосовно ОСОБА_1 та він в першу чергу повинен був цікавитись розглядом справи в суді апеляційної інстанції, починаючи з 03.11.2025, коли справа надійшла до Харківського апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64).

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989).

Також, у справі «Каракуця проти України» у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Отже, згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

При цьому, статтею 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей цього Закону, при розгляді справ за якими присутність сторін обов`язкова. Разом з цим, ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить.

Апеляційний суд також бере до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені в постанові від 23.08.2018 у справі № 11-237сап18, з яких вбачається, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин та враховуючи вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, а також те, що судом виконані усі можливі процесуальні заходи щодо належного сповіщення ОСОБА_1 та захисника Дегтяра І.А. про місце, дату та час апеляційного розгляду, яким добре відомо про перебування справи в суді апеляційної інстанції, але не з`явились до апеляційного суду, суд апеляційної інстанції вирішив провадити апеляційний перегляд оскаржуваної постанови без участі сторони захисту, з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника Дегтяра І.А. не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, які безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 371034 від 24.06.2025, в якому зазначено факт керування 24.06.2025 о 00 год. 31 хв. в м. Харкові по проспекту Людвіга Свободи, 57А, ОСОБА_1 транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alkotester 6820 та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів, 18а, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту цього протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 не скористався своєю процесуальною можливістю та не надав свої письмові пояснення у цьому протоколі, поставивши- у відповідній графі лише свій особистий підпис;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 24.06.2025 (далі направлення на огляд водія від 24.06.2025), з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою, у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення мови. Відмовився від направлення до закладу охорони здоров`я - КНП ХОР ОКНЛ для проходження огляду;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу Drager Alkotester 6820 не проводився, оскільки останній відмовився від проходження цього огляду. При цьому, у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення мови;

- на відеозаписах (відеофайли «video_2025-06-24_16-22-52», «video_2025-06-24_16-22-59», «video_2025-06-24_16-23-06», «video_2025-06-24_16-23-13», «export-5lrvn», «export-ds1hw», «export-myf0o»), що містяться на трьох DVD-дисках, долучених до матеріалів справи, з яких вбачається наступне.

З відеозаписів (відеофайли «video_2025-06-24_16-22-52», «video_2025-06-24_16-22-59», «video_2025-06-24_16-23-06», «video_2025-06-24_16-23-13») вбачається, що рух та зупинка працівниками поліції транспортного засобу Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з якого в подальшому виходить ОСОБА_1 . З іншого відеозапису вбачається, що після зупинки цього транспортного засобу до автомобіля підійшли працівники поліції та повідомили водію, що його було зупинено через порушення комендантської години. При цьому, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він військовий, надавши службове посвідчення (відеофайли «export-ds1hw»).

На інших відеозаписах (відеофайли «export-5lrvn», «export-ds1hw», «export-myf0o») зафіксовано, що під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 та перевірки документів останнього, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, що було йому повідомлено. В подальшому працівниками поліції було декілька разів запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, але на останню пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відповів чіткою відмовою, у зв`язку з чим працівником поліції було прийнято рішення щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення (відеофайли «export-5lrvn», починаючи з 18 хв. 20 сек. відеозапису; «export-myf0o», починаючи з 18 хв. 35 сек. відеозапису).

Також з долучених відеозаписів вбачається, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 повідомив, що він вживав у цей день небагато пива та виїхав на своєму транспортному засобі, що купити морозиво, а також просив поліцейських не складати стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (відеофайли «export-myf0o», починаючи з 04 хв. 09 сек. відеозапису; «export-ds1hw», починаючи з 03 хв. 35 сек. відеозапису). При цьому, на відеозаписах також зафіксовано, що працівником поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права за ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП, ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, вручена його копію, а також надана можливість надати свої письмові пояснення;

- рапорті поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Резван М. від 24.06.2025, з якого вбачається, що екіпаж 1152 у складі : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заступив 23.06.2025 на нічну зміну. Під час несення служби за адресою: м. Харків, пр-т Людвіга Свободи, 57А, приблизно о 00 год. 31 хв. було зупинено транспортний засіб Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», а саме через порушення комендантської години. Під час спілкування та перевірки документів у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення мови. Водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotester та у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів, 18А. Водію були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а також ознайомлено з правами, передбаченими ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП. В подальшому було складено стосовно водія протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 371034 за ч.1 ст.130 КУпАП Водія відсторонено від керування транспортними засобами, автомобіль залишений на місці зупинки без порушень ПДР. Подія зафіксована на б/к 475059, 472512, 471781.

Крім того, з метою повного та всебічного судового розгляду, а також перевірки цих апеляційних доводів захисника Дегтяра І.А. та всіх обставин справи, під час апеляційного розгляду було допитано в якості свідка працівника поліції ОСОБА_2 , яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 371034 від 24.06.2025 та який пояснив, що під час чергування і несення служби у складі екіпажу було запинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 через порушення комендантської години. При спілкуванні з водієм, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Також свідок зазначив, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ним було прийнято рішення щодо необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань та введення суд в оману, підтвердив відомості, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 371034 від 24.06.2025. Свідок також зазначив, що з ОСОБА_1 він раніше не був знайомий, підстав для його обмови у нього немає.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, належить врахувати, що з відомостей відеозапису (відеофайл «export-ds1hw», починаючи з 09 хв. 58 сек. відеозапису) з нагрудної камері поліцейських (а.с. 4) вбачається, що працівник поліції Скоромний С.В. повідомляв ОСОБА_1 свою посаду, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, декілька разів пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я. Разом з цим, ОСОБА_1 повідомляв працівникам поліції, що вживав у цей день алкоголь, у зв`язку з чим не бажає проходити огляд, а також намагався домовитись з працівниками поліції, але поліцейські попередили його про кримінальну відповідальність за ст.369 КК України. При цьому, на останню вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 в черговий раз відповів чіткою відмовою.

Крім того, з усіх долучених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не висував вимоги працівникам поліції щодо надання йому на огляд службових посвідчень поліцейських. Також з відомостей відеозаписів вбачається, що працівником поліції, враховуючи неодноразову відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, було прийнято законе рішення щодо необхідності складення протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, з яким в подальшому було ознайомлено ОСОБА_1 та надано йому копію цього протоколу, а також надана процесуальна можливість зазначити свої письмові пояснення, чим ОСОБА_1 не скористався.

З відомостей долучених відеозаписів також об`єктивно підтверджуються виявлені у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, та порушення мови, а також під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 зазначав, що вживав алкогольній напої у цей день.

При цьому, відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції, затвердженої Наказом № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У відповідності до пункту 7 Розділу І Інструкції, затвердженої Наказом № 1452/735 від 09.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Отже, з вищенаведеного вбачається, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння є його дискреційними повноваженнями, але суд може їх врахувати, якщо вони підтверджуються іншими доказами у справі.

Разом з цим, належить також зазначити, що наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані такого сп`яніння.

Отже, спростування або підтвердження перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, відбувається за рахунок проведення відповідного огляду у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, що і було запропоновано ОСОБА_1 .

За таких обставин, в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що, в свою чергу, обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в установленому законом порядку.

Працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 371034 від 24.06.2025, направленні на огляд водія від 24.06.2025 та в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, було зазначено, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови.

При цьому, законодавець в п.2.5 Правил дорожнього руху передбачив безальтернативний (імперативний) обов`язок виконання водієм вимоги працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, у разі виявлення у нього ознак такого сп`яніння.

Водночас, захисником в своїй апеляційні скарзі та не надано суду будь-яких фактичних відомостей на підтвердження доводів щодо незаконності вимоги працівників поліції щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Таким чином, працівник поліції, виявивши вищезазначені ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, затвердженої Наказом № 1452/735 від 09.11.2015, а також підтверджуються відомостями долучених відеозаписів, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Drager Alkotest 6820 та у закладі охорони здоров`я.

Доводи захисника Дегтяра І.А. щодо незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, є суб`єктивними та безпідставними, оскільки спростовуються відомостями, що містяться у справі, зокрема, відомостями долучених відеозаписів та рапорту поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Резван М. від 24.06.2025, з яких вбачається, що транспортний засіб Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції на підставі п.7 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», а саме через порушення комендантської години.

Належить також врахувати, що ОСОБА_1 та його захисником Дегтяр І.А. не подавалась заява до правоохоронних органів у порядку, передбаченому ст.214 КПК України, щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, апеляційний суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою, але дії цієї посадової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 та захисником Дегтяр І.А. не оскаржувались, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому ст.267 КУпАП.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва патрульної поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративного матеріалу у цій справі.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, беззаперечно свідчать про відсутність доказів у апелянта щодо незаконності дій працівників поліції в частині зупинки транспортного засобу та вимоги поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Отже, враховуючи вимоги ст.266 КУпАП та відсутність будь-яких скарг і заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції під час виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Враховуючи наявність відеозаписів події у цій справі, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 371034 від 24.06.2025, з урахуванням усіх доказів у справі. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

За таких обставин, наявність неспростованих відомостей протоколу та долучених до нього доказів, поза розумним сумнівом, дають підстави вважати сторонньому спостерігачу, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, відмовившись від виконання законної вимоги поліцейського про проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, у ОСОБА_1 не було жодних об`єктивних підстав для не проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що, у свою чергу, свідчить про умисне бажання уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Натомість вимога, передбачена п. 2.5 ПДР щодо проведення огляду на стан сп`яніння для водія є обов`язковою. Порушення цієї вимоги тягне відповідальність за ст. 130 КУпАП з моменту фіксування відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння незалежно від підстав надання такої відмови.

Поряд з цим, належить врахувати те, що згідно відомостей довідки інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №1 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Танцур Ю., ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 (арк. 5).

Наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія свідчить про те, що останній знає Правила дорожнього руху, оскільки умовою отримання такого посвідчення є складання обов`язкового іспиту на знання цих Правил.

Крім того, вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку була чіткою і зрозумілою для сприйняття, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 не було об`єктивних підстав для не проходження огляду на стан такого сп`яніння.

Отже, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував вимоги п.2.5 ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП, у зв`язку з чим, такі дії ОСОБА_1 були вірно розцінені працівником поліції як відмова від вказаного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

За таких обставин, враховуючи відомості вищезазначених відеозаписів, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в частині незаконних дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу, виявлення ознак та порушення процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, на переконання апеляційного суду, є необґрунтованими, суб`єктивними та безпідставними.

Належить також зазначити, що саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за вимогою працівника поліції в установленому порядку є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння чи ні, у зв`язку з чим апеляційний суд ставиться критично до тверджень захисника Дегтяра І.А. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення через то, що його підзахисний не перебував в стані алкогольного сп`яніння, також є суб`єктивними та безпідставними.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що, виходячи з вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах поданої апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Інші доводи апеляційної скарги захисника Дегтяра І.А., які він зазначив в своїй апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена та встановлена згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта на незаконність і необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника Дегтяра І.А. не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Дегтяра І.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков