Справа № 462/7028/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2025 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю.з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №446935 від 08.09.2025 рокуОСОБА_1 07.09.2025 року о 23.30 год. на вул.Солов?їній, 4 у м.Львові керував автомобілем марки «Mitsubishi Carisma», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук) та відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння, що підтверджується висновкомщодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001845 від 08.09.2025 року, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому просив провадження у справі закрити. При цьому, пояснив, що 07.09.2025 року з 18.00 год. в його квартирі АДРЕСА_2 , відбувалося святкування Дня підприємця, в ході якого розпивали алкогольні напої. Близько 23.00 год. він разом із своїм товаришем ОСОБА_2 вирішили продовжити святкування в автомобілі, оскільки його малолітні діти мали лягати спати. Його автомобіль був припаркований на вул.Солов?їній у м.Львові, яка є тупиковою вулицею. Близько 40 хвилин, вони знаходилися в автомобілі, де вживали алкогольні напої, та час від часу виходили з нього на перекур. Орієнтовно о 00.00 год. до них під?їхали працівники поліції, які повідомили, що на лінію «102» надійшла заява про те, що водій автомобіля «Сitroen» їздить у дворі з ознаками алкогольного сп?яніння. Під час розмови з працівниками поліції він наголошував на те, що не керував автомобілем, проте працівники поліції наполягали, щоб він пройшов огляд на стан алкогольного сп?яніння. Оскільки він не довіряв приладу «Drager» та щоб не допускати конфліктної ситуації, він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння на місці, та на пропозицію поліцейських погодився поїхати в медичний заклад. Однак, в медичному закладі йому також було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп?яніння за допомогою приладу «Драгер ALCOTEST», при цьому йому не було запропоновано взяти зразки біологічного середовища, як це передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи викладене, просить провадження у справі закрити, у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адже він не керував 07.09.2025 року о 23.30 год. автомобілем марки «Mitsubishi Carisma», номерний знак НОМЕР_1 .

Свідок ОСОБА_3 дав показання, що 07.09.2025 року він разом із ОСОБА_1 в його квартирі святкували День підприємця. Близько 23.00 год., оскільки діти ОСОБА_1 мали лягати спати, то вони вирішили продовжити святкування в машині, яка була припаркована на вул.Солов?їній у м.Львова. Близько 00.00 год. до автомобіля, в якому вони розпивали спиртні напої, під?їхали працівники поліції, які повідомили, що на лінію «102» надійшов виклик про те, що водій автомобіля марки «Сitroen» їздить у дворі з ознаками алкогольного сп?яніння. В подальшому, працівники поліції наполягали, щоб ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп?яніння, хоч такий їм пояснював, що транспортним засобом не керував. Оскільки ОСОБА_1 не довіряв приладу «Драгер ALCOTEST», то відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння на місці, та на пропозицію поліцейських погодився поїхати в медичний заклад.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , показання свідка ОСОБА_3 ,дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст.251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, п.2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП регламентовано огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду на час події визначалась Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (п. 6, 7 розділу І Інструкції).

Таким чином, наведене правове регулювання щодо огляду на стан сп`яніння стосується водія транспортного засобу.

В пункті 1.10 Правил дорожнього руху дано визначення, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

На підтвердження обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судді надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №446935 від 08.09.2025 року, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, записані на 2 DVD-диски, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №001845 від 08.09.2025 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння від 07.09.2025 року, а також рапорт патрульного поліцейського Васіва М. від 08.09.2025 року.

Із відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 не довіряв приладу «Драгер ALCOTEST», у зв?язку з чим він із працівниками поліції добровільно поїхав до медичного закладу.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001845 від 08.09.2025 року, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (а.с.4).

Разом з тим, з відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 повідомляв як працівникам поліції, так і працівникам медичного закладу про те, транспортним засобом він не керував (диск №1 clip 5 час 0:05:58).

Допитаний свідок ОСОБА_3 , який був повідомлений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, підтвердив, що ОСОБА_1 перебуваючи з ним в автомобілі вживали алкоголь, однак таким ОСОБА_1 не керував, а протягом усього часу автомобіль був припаркований на вул.Солов?їній, 4 у м.Львові.

Такі показання свідка ОСОБА_3 є послідовними, узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1 , даними у суді, а також не суперечать даним відеозаписів, в яких не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Mitsubishi Carisma», номерний знак НОМЕР_1 , 07.09.2025 року о 23.30 год. на вул.Солов?їній, 4 у м.Львові.

При цьому, суддя враховує, що обов`язок доказування покладено на сторону обвинувачення, функції якої у даному випадку виконує уповноважений орган Національної поліції, який на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично висунув обвинувачення та разом із протоколами скерував до суду одержані ним письмові докази. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні такого адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що таке адміністартивне правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності є винною у вчиненні цього адміністративного правопорушення. Отже, фактичні обставини повинні бути встановлені з бодай мінімальним ступенем чіткості та переконливості, який дозволяв би суду зробити висновок щодо винуватості особи в межах пред`явленого їй обвинувачення.

Не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що в разі наявності таких сумнівів прийняте рішення є неправильним. Поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість», яке передбачає непохитність і відсутність будь-яких вагань.

Отже, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Також, суддя при розгляді даної справи виходить з того, що не вправі взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становило би порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципів безсторонності суду, рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена би була можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). За таких обставин суддя не вчиняв жодних процесуальних рішень, ініціювання чи здійснення яких у змагальній судовій процедурі належало б до повноважень сторони обвинувачення. Відтак, суддею досліджено і дано оцінку лише письмовим матеріалам, наданим уповноваженим правоохоронним органом (протоколи про адміністративні правопорушення, рапорт поліцейського, пояснення потерпілої та свідків, відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції), доводам і доказам зі сторони захисту.

Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.08.2023 року в справі № 208/712/19.

Враховуючи наведене, у суді не здобуто належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які би давали підстави для висновку поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відповідно, що він є водієм та порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене,викладене в протоколі обвинувачення є недоведеним, не відповідає дійсним обставинам події, встановленим під час судового розгляду.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, нормативне регулювання та послідовну практику Верховного Суду, вважаю, що досліджені докази не виключають сумнівів у тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, відтак наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. В справі не встановлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би беззастережно вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний