Справа № 216/8860/25
провадження 3/216/3104/25
ПОСТАНОВА

іменем України

10 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Гайтко Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 518886 від 20.11.2025 р та відповідно до Додаткової інформації від 22.11.2025 р, складеної інспектором взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровські області старшим лейтенантом поліції Я. Кузнецовою, 20.11.2025 року о 22:30 годині по вул. Церковна в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz А220 днз НОМЕР_1 не маючи посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року особою, яка піддавалась адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП 21.04.2025 р.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання 10.12.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить його підпис у протоколі.

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заяв про відкладення судового розгляду справи з поважних причин, а також інших клопотань, заяв з процесуальних питань чи письмових пояснень по суті правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 не надав.

Суддя враховує, що неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

ОСОБА_1 , з огляду на його належне повідомлення про розгляд справи, мав вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження відносно нього, а тому нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, з огляду на що, суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, шляхом створення штучного затягування строків розгляду справи. Беручи до уваги викладене, зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, що не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судове засідання проведено без ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідальність за порушення п. 2.1 «а» ПДР України, а саме, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, при цьому, вчиненого повторно протягом року, передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У розумінні ст. 280 КУпАГІ, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні - всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно до Додаткової інформації від 22.11.2025 р, складеної інспектором взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровські області старшим лейтенантом поліції Я. Кузнецовою слідує, що порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України водієм ОСОБА_1 вчинене як особою, яка не має права керування транспортними засобами, повторно протягом року.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень чи застережень. У протоколі ОСОБА_1 вказав, що пояснення з приводу даного правопорушення будуть надані ним у суді.

Проаналізувавши всі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складено уповноваженою на те посадовою особою, у відповідності до положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника, додатковою інформацією від 22.11.2025 р., копією постанови, рапортом, довідкою інспектора ВАП ППП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області, карткою обліку правопорушення, відеозаписами з камер.

Таким чином, на переконання суду, наявний обсяг доказів, які зафіксовані, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджуються відеозаписом та іншими письмовими доказами, свідчать про допущення ОСОБА_1 порушення п. 2.1 «а» ПДР України, а відтак, доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за ознаками повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , його ухилення від явки до суду, явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Оскільки, відповідно до матеріалів справи, власником транспортного засобу є інша особа, то при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, питання про оплатне вилучення транспортного засобу вирішити неможливо.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 27, 40, ч. 5 ст. 126, 283, 284, 289 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (пять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у вищевказаний строк, в порядку примусового виконання постанови, штраф стягується у подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.А. Гайтко