Номер провадження 3/521/6370/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.Л.,

з секретарем Табарчук Н.С.,

за участю:

представника митниці Берназ В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси матеріали справи про порушення митних правил, що надійшли з Одеської митниці Державної митної служби України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, згідно протоколу проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України, суд

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил №0429/UA500000/2025 від 29.06.2025 року вбачається, що 29.06.2025 року о 14:20 годин в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення пункту пропуску «Старокозаче Тудора», відділ митного оформлення № 3 митного поста «Дністровський» Одеської митниці в напрямку з Молдови до України, по смузі руху «зелений коридор», в`їхав транспортний засіб легковий автомобіль «MERCEDES-BENZ-VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , країна реєстрації Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_2 .

Під час здійснення митного контролю речей пасажирів автомобіля, у пасажирки автомобіля - громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в чемодані з особистими речами було виявлено:

- лікарський препарат «DEXAMOL cold DAY & NIGHT CARE», містить речовину «pseudoephedrine HCL, 25 mg.», 5 упаковок, всього 250 шт. таблеток.

Речовина «pseudoephedrine HCL» відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено.

Виявлені препарати переміщувались без ознак приховування та їх виявлення не було ускладнене у будь-якій спосіб.

Вказаний препарат громадянка України ОСОБА_1 не задекларувала письмово та не заявила під час усного опитування. Документи, які б містили інформацію про захворювання, рецептурні призначення лікаря, інші дозвільні документи для перевезення вказаних препаратів у громадянки України ОСОБА_1 , на момент перетину митного кордону, були відсутні.

Таким чином громадянка України ОСОБА_1 здійснила недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Зазначені дії, на переконання митниці, мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України.

Представник митниці у судовому засіданні просила вважати, що в протоколі допущено описку в даті вчинення правопорушення та помилково вказано, що подія відбулась в 2024 року, хоча правильним є дата 29.06.2025 року. Протокол підтримала та просила притягнути особу до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 471 МК України.

Особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, хоча завчасно повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи на наявні в матеріалах справи контактні дані. Заяв чи клопотань до суду не надходило. Крім того, дата, час та місце розгляду справи була завчасно оприлюднена на сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси в розділі «Розклад засідань».

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа проігнорувала судовий виклик та самостійно не проявила є жодного інтересу до справи, є підстави вважати, що така поведінка особи свідчить про небажання приймати участь під час розгляду справи та, можливо, як спосіб особи затягнути розгляд справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без її участі.

Вислухавши представника митниці та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Згідно ч. 3 ст. 471 МК України відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Згідно примітки ст. 471 МК України - недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений МК України, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 29.06.2025 року, під час проходження митного контролю, за встановленою формою не заявила про перевезення у власному багажі лікарського засобу, який відповідно даним заявленим на фабричній упаковці, містить у своєму складі речовину «псевдоефедрин». На фабричній упаковці лікарського засобу зазначено дозування у кожній таблетці.

Виявлений засіб переміщувався без ознак приховування та його виявлення не було ускладнене у будь - який спосіб. Вказаний предмет був вилучений співробітниками митниці на підставі ст. 511 МК України.

Порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів та спеціального дитячого харчування» від 23 травня 2012 року за № 458, згідно з пунктом 1 якої, громадяни можуть ввозити на митну територію України лікарські засоби, які переміщуються в ручній поклажі та/або в супроводжуваному або несупроводжуваному багажі громадянина, у кількості, що не перевищує п`яти упаковок кожного найменування на одну особу (крім лікарських засобів, що містять наркотичні чи психотропні речовини) або у кількості, що не перевищує зазначену в наявному в особи рецепті на такий лікарський засіб, виданому на ім`я цієї особи та засвідченому печаткою лікаря та/або закладу охорони здоров`я.

Судом встановлено, що речовину «Псевдоефедрин та його солі» віднесено до таблиці IV списку № 1 «Переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (зі змінами) обіг даної речовини обмежено і стосовно неї встановлюються заходи контролю. Згідно примітки 1 таблиці IV списку № 1 «Переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (зі змінами), до цього списку також включаються солі всіх перелічених у ньому речовин у разі, коли утворення таких солей можливе.

Статтею 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року за № 60/95-ВР передбачено, що фізичні особи мають право перевозити наркотичні засоби і психотропні речовини, придбані за призначенням лікаря, за наявності та на підставі рецепта, виданого закладом охорони здоров`я відповідно до вимог статей 27 і 28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Згідно абз. 20 ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР, прекурсори - речовини, які використовуються для виробництва, виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин, включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Тобто, прекурсори це ті речовини та їх солі, на основі яких відбувається створення наркотичних засобів та психотропних речовин, тобто лікарські засоби, які містять у своєму складі прекурсори та їх солі, так само підпадають під обмеження, визначені постановою Кабінету Міністрів України «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України лікарських засобів та спеціального дитячого харчування» від 23 травня 2012 року за № 458.

Отже, переміщення вилучених у ОСОБА_1 препарату через кордон можливо було лише за наявності в неї медичних документів про його призначення та за умови обов`язкового декларування.

Як встановлено в судовому засіданні, під час проходження митного контролю, гр. ОСОБА_1 жодних дозвільних документів (рецепта, виданого закладом охорони здоров`я тощо) на переміщення лікарських препаратів, що містять у собі речовину заборонену (обмежену) до перевезення, митному органу не надала та лікарський засіб не задекларувала.

Таким чином суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України доведена поза розумним сумнівом та підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, які є переконливими, достатніми, знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, та нічим не спростовані, а саме даними, що містяться в: протоколі ПМП №0429/UA500000/2025 від 29.06.2025 року; поясненнями; описом предметів та іншиї матеріалаї справи в своїй сукупності.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Отже, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та її відношення до вчиненого згідно письмових пояснень, а також приймаючи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами, суд приходить до висновку про застосування до неї стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 471 МК України, тобто в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією безпосередніх предметів правопорушення.

Документів про наявність у ОСОБА_1 пільг для звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять, тому, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, слід стягнути судовий збір за ставкою 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання про стягнення витрат, понесених митницею суд виходить з наступного.

Згідно довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил №0429/UA500000/2025 від 29.06.2025 року вбачається, що вартість зберігання майна на складі митного органу «Збройова кімната «Одеса»» становить 0,001 Євро / 1 доба. Вилучені предмети правопорушення були розміщені на складі митного органу 01.07.2025.

Отже, станом на винесення постанови, тривалість перебування даного майна на складі митного органу складає 163 дні, відтак загальні витрати митниці складають 0,163 Євро, що по курсу НБУ на день винесення даної постанови становить 8 гривень (0,163 Євро * 49,2153 грн).

Пунктом 1 розділу III Особливості покриття витрат «Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року за № 731, встановлено, що витрати щодо товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, понесені в ході провадження та розгляду справи, відшкодовуються в порядку, визначеному статтями 519 та 520 МК України.

Згідно ст. 519 МК України, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 МК України, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. Відповідно до ст. 520 МК України, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Отже, враховуючи особливості покриття та випадки відшкодування витрат, понесених митним органом, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути витрати, понесені митним органом у даному провадженні у відповідності до наявного в матеріалах справи розрахунку та вартості зберігання.

Керуючись ст. ст. 3, 196, 197, 471, 519-520, 522, 524-529 МК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень, з конфіскацією предметів правопорушення, вилучених за протоколом про порушення митних правил №0429/UA500000/2025 від 29.06.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати, понесені митним органом за зберігання предметів правопорушення, вилучених за протоколом про порушення митних правил №0429/UA500000/2025 від 29.06.2025 року, в період з 01.07.2025 року по день винесення даної постанови, на загальну суму 8 (вісім) гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Л. Кузьменко