Справа № 568/1522/25
Провадження № 3/568/788/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Кондратюк В.В.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Петровського І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів матеріали, які надійшли від Батальйону № 3 з обслуговування Дубенського району Полку УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП і вимоги ст. 63 Конституції України судом роз`яснені),

УСТАНОВИВ:

09.08.2025 о 09 год. 59 хв. на вул. Центральна, 43, Дубенського району, Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем «FORD Galaxy», н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря на стан алкогольного сп`яніння № 332. Результат позитивний 0,42 проміле. Згідно ст. 266 ч. 2 КУпАП велася безперервна відео фіксація на технічний пристрій: № 469340.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «А» «Правил дорожнього руху», що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту ПДР України), а її дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно із п.п а, п. 2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувавши своє право керувати транспортним засобом, погодилася нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки визначені національним законодавством України.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, відомості про оскарження ним дій працівників поліції суду не надано.

Розгляд справи проводився 30.09.2025, 17.10.2025, 28.10.2025, 11.11.2025, 28.11.2025 та 09.12.2025.

11.11.2025 захисником ОСОБА_1 адвокатом Петровським І.О. подано письмові заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.35-52), зміст яких зврдиться до наступного.

Працівниками поліції, а також працівниками медичного закладу КНП «Дубенська міська лікарня» було грубо порушено вимоги ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». Так, працівником поліції формально були зазначені візуальні ознаки алкогольного сп`яніння нібито виявлені у ОСОБА_1 . Тремтіння пальців рук у ОСОБА_1 може бути викликане від отримання 3-х контузій. Поведінка ОСОБА_1 була врівноважена та повністю відповідала обстановці, координація рухів не порушена, мова чітка та зв`язна. Візуального огляду ОСОБА_1 на предмет наявності ознак алкогольного сп`яніння працівником поліції не було проведено. ОСОБА_1 перед проведення огляду не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу.

ОСОБА_1 висловивши незгоду із результатом проведеного огляду на місці зупинки т/з зазначив, що він не бачив сертифікату на Драгер та інших документів, які жоден із працівників поліції не надав для ОСОБА_1 , а примірник акту огляду ОСОБА_1 , ніхто із працівників поліції не вручав.

У працівників поліції було упереджене ставлення до ОСОБА_1 та ними було здійснено провокацію, яка виражалася у схилянні ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду в медичному закладі.

ОСОБА_1 не був ознайомлений із змістом направлення на огляд, зокрема жодних підписів останнього у даному документі не міститься.

Вважає, що ОСОБА_1 в установленому законом порядку до медичного закладу не направлявся, а огляд був проведений із порушенням встановленої процедури та вимог Інструкції, оскільки є невідповідність у направленнях на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки направлення виписане о 10 год. 20 хв. 09.08.2025 інспектором взводу 1 роти батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП сержантом поліції Сорока М.Ю. «РВП №013864», при цьому, з висновку №332 від 09.08.2025 вбачається, що у п. 5 вказаного документу: «Ким та коли (точний час) направлено на огляд», зазначено: «Інспектор взводу №4 роти батальйону №3 старший лейтенант поліції Мірошниченко; 09 серпня 2025 року; 11 год. 00 хв.». У пункті 6 висновку зазначено: «РВП 015524». Таким чином, встановлено, що в матеріалах адміністративної справи міститься недійсний документ, а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що виписане «Інспектором взводу 1 роти батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП сержантом поліції Сорока М.Ю. «РВП №013864», яка не направляла ОСОБА_1 для проведення огляду в КНП «Дубенська міська лікарня». Однак, у даному випадку, якщо таке направлення долучене до матеріалів даної адміністративної справи, як документ підписаний уповноваженою на те особою, то у такому разі є недійсним направлення на підставі якого було проведено огляд ОСОБА_1 у КНП «Дубенська міська лікарня», оскільки вказані направлення виписані різними особами та у різний час.

Висновок складений лікарем ОСОБА_2 є недійсним, оскільки у ОСОБА_1 не з`ясовували чи згідний він із результатом огляду, а працівники поліції втрутились у діяльність лікаря та відмовили її від повторного проведення огляду. Лікарем КНП «Дубенська міська лікарня» ОСОБА_2 не було здійснено повторного обстеження ОСОБА_1 через 20 хв. Оскільки ОСОБА_1 повідомив, що спиртних напоїв не вживав, відмовився в подальшому від підписання висновку на стан сп`яніння, оскільки був не згідний із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння, лікар була зобов`язана в обов`язковому порядку провести повторний огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння через 20 хв., однак цього не здійснила та склала акт медичного огляду №332, на підставі якого видала висновок №332.

При позитивному результаті огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, лікар ОСОБА_2 повинна була керуватися п. 8 розділу ІІІ Інструкції та в обов`язковому порядку відібрати у ОСОБА_1 зразки біологічного середовища для проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі.

Працівник поліції не був присутній під час складання висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, оскільки в цей час перебував на подвір`ї КНП «Дубенська міська лікарня» та лише в подальшому просто отримав такий примірник висновку.

Окрім цього, захисник просив врахувати особу ОСОБА_1 .

Зазначив, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та просив провадження в справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В решті надав пояснення аналогічні змісту наданих ним письмовим запереченням на протокол.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено частинами 1-3 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному провадженні за формою, на відмінну від їх належності, що визначається як придатність таких доказів для використання їх за змістом.

При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У пункті 3 вказаної Інструкції роз`яснено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 417277 від 09.08.2025, який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, місце його вчинення, опис установлених обставин, він містить підписи працівника поліції та ОСОБА_1 (а.с.1);

- актом огляду, згідно якого, огляд проведений у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проведено за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 0248), результат огляду 0,70 проміле. Свідки відсутні, проводилася фіксація за допомогою технічних приладів відеозапису № 469340, 468840. З результатом огляду на місці зупинки ОСОБА_1 не був згідний(а.с.4);

- роздруківкою чеку тесту № 1306 від 09.08.2025, згідно якого огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння проведено 09.08.2025 о 10 год. 05 хв. за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510»(ARMF 0248), результат огляду 0,70 проміле(а.с.5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 09.08.2025 о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1 направлено до закладу охорони здоров`я КНП «Дубенська ЦРЛ» у зв`язку із виявленням поліцейським у нього ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці(а.с.6);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій № 332 від 09.08.2025, який проведено у КНП «Дубенська міська лікарня» 09.08.2025 об 11 год. 10 хв. лікарем ОСОБА_2 , за результатом якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,42 проміле (а.с.7);

- зобов`язанням, згідно якого 09.08.2025 працівниками поліції було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом «Ford», н.з. НОМЕР_1 . Від підпису зобов`язання ОСОБА_1 - відмовився (а.с.8);

- копією постанови серії ЕНА № 5435508 від 09.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 за вчинення 09.08.2025 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП;

- відеозаписами, які містяться на дисках(а.с.11), де зафіксовані обставини проходження огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння. Вказаний відеозапис зроблено працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, в тому числі щодо безперервності запису згідно п. 5 вказаної Інструкції.

Щодо ознак алкогольного сп`яніння, висновки судді наступні.

Захисник вказує, що працівником поліції формально були зазначені візуальні ознаки алкогольного сп`яніння нібито виявлені у ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 розділу І цієї ж Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103).

Поліцейський оголосив ОСОБА_1 передбачені п. 3 Розділу І Інструкції ознаки алкогольного сп`яніння, які були ним виявлені, що підтверджується змістом протоколу та узгоджується з відеозаписом (а.с.11 диск 1 clip-0 0:01:28 год. відеозапису). А саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, тому доводи сторони захисту про не проведення працівником поліції фактичного огляду на виявлення ознак алкогольного сп`яніння, не беруться суддею до уваги, оскільки відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Окрім того, законом не встановлено порядку виявлення ознак сп`яніння поліцейським.

Доводи про те, що ОСОБА_1 був тверезий, алкогольних напоїв не вживав, тому підстав для проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у поліцейських не було, не заслуговують на увагу, зважаючи на те, що алкогольне сп`яніння було підтверджено результатами медичного огляду проведеного у закладі охорони здоров`я. В той же час, за змістом пункту 2 Розділу І вказаної Інструкції поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І Інструкції.

Щодо проведення огляду без інформування про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надання працівником поліції ОСОБА_1 для ознайомлення сертифікату на Драгер та інших документів.

Суддя погоджується із такими доводами сторони захисту, однак зазначає, що дані допущення працівниками поліції порушення не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 скориставшись своїм правом, не погодився із результатами огляду проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, сертифікат та документи на який йому працівники поліції не надали і погодився на проведення огляду у медичному закладі лікарем, таким чином, доказом в підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є Висновок від 09.08.2025 № 332 складений за результатами огляду проведеного у медичному закладі, а не тест №1306 від 09.08.2025 за результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Щодо упередженого ставлення працівників поліції до ОСОБА_1 .

З переглянутих відеозаписів суддею не встановлено, що працівники поліції упереджено ставилися до ОСОБА_1 та ними було здійснено провокацію, яка виражалася у схилянні ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду в медичному закладі. Окрім того, суддя зазначає, що ОСОБА_1 пройшов огляд у закладі охорони здоров`я.

Щодо недійсності Висновку складеного лікарем ОСОБА_2 .

Посилання захисника, що висновок лікар була зобов`язана в обов`язковому порядку провести повторний огляд ОСОБА_1 суддею не береться до уваги, оскільки порядок проведення огляду визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, які не передбачають повторного проведення огляду лікарем.

Також судом не враховується посилання захисника на те, що лікар повинна була керуватися п. 8 розділу ІІІ Інструкції та в обов`язковому порядку відібрати у ОСОБА_1 зразки біологічного середовища для проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі, не приймаються до уваги. Оскільки дана вимога стосується огляду на визначення стану наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакцій, а не огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відсутність працівника поліції під час складання висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, хоча і є порушенням, однак не впливає на достовірність результатів огляду та доведеність вини ОСОБА_1 ..

Щодо врахування особи ОСОБА_1 .

Заслуги ОСОБА_1 перед Батьківщиною не можуть бути обставиною, яка спростовує його відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за викладених у протоколі обставин.

Окрім того, суддя звертає увагу, що за змістом ст. 33 КУпАП, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Щодо інших заперечень сторони захисту, суддя зазначає, що вказані доводи вони не спростовують вину ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «А» ПДР України та розцінюються як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Разом із тим, враховується, що протокол про адміністративне правопорушення і дії посадової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством стороною захисту не оскаржувалися, тобто не із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, із позовом до суду в порядку КАС України щодо дій працівників поліції, а також, із відповідними заявами щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, сторона захисту не зверталася.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

З огляду на те, що в ході судового розгляду встановлені визначені ст. 280 КУпАП обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, інші аргументи та доводи захисника не досліджуються суддею.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Хоча судом і було виявлено недоліки при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак вони не є такими, що ставлять під сумнів та спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, стороною захисту не надано доказів оскарження дій працівників поліції щодо оформлення матеріалів та складання протоколу відносно ОСОБА_1 , не надано результатів такого оскарження.

Зазначені в протоколі обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «А» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки під час розгляду справи встановлена провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, у справі, необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення громадянку України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання КУпАП.

У ч. 2 ст. 33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Разом з тим санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тобто, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, а ч. 2 ст. 33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням вищенаведеного, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції, яка визначена ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Інформація щодо наявності пільг встановлених законодавством України у ОСОБА_1 в суду немає, такої інформації він особисто суду не повідомляв.

Таким чином, на підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн..

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284, 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UA0017001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Повний текст постанови виготовлено 15.12.2025.

Суддя Володимир КОНДРАТЮК