ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 680/740/25

Провадження № 33/820/835/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

захисника Способа І.О.

представників потерпілої юридичної особи ОСОБА_1

Шайди В.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 14 жовтня 2025 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , в с-щі Нова Ушиця по вул. Подільська, 36В, не був уважним, не стежив за змінами дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно реагувати на зміну дорожньої обстановки у випадку небезпеки, не вжив усіх заходів для повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Isuzu», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухаючись заднім ходом зупинився попереду. У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху

Постановою судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.Стягнуто з ОСОБА_2 605 грн. 60 коп. судового збору у дохід держави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 рокускасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, Новоушицьким районним судом Хмельницької області відповідна постанова винесена з порушенням норм процесуального права, неправильним

застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні було встановлено, що 14 жовтня 2025 року відбулася ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відносно вказаних осіб було складено протоколи про адміністративне правопорушення. 14.10.2025 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_2 керував автотранспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER 200, д. н. НОМЕР_3 . Швидкість руху автомобіля була орієнтовно 30 км/год.

Під час руху вільно обирав безпечний боковий інтервал до припаркованого автомобіля, стежив за дорожньою обстановкою. Коли об`їжджавприпаркований праворуч автомобіль, виявив праворуч вантажівку, яка заднім ходом виїжджала на проїзну частину дороги. В цей момент відстань від передньої частини автомобіля Тойота до місця зіткнення складала біля 10-12 метрів.

Таким чином, у ОСОБА_2 при вказаних обставинах не було фізичної можливості

уникнути зіткнення з автомобілем ISUZU д.н. НОМЕР_4 .

Причиною ДТП стало порушення водієм автомобіля ISUZU д.н. НОМЕР_5 правил дорожнього руху, який перед виконанням маневру був зобов`язаний пересвідчитись в безпечності свого маневру.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Способ І.О. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, поважних причин неявки не повідомив, що відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Представники потерпілої юридичної особи ТОВ «ГОЛОСІЄВО» адвокат Пілінський С.І. та керівник Шайда В.Б. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 оскаржує висновок суду першої інстанції про доведеність його винуватості у вчиненні ДТП 14.10.2025 року.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9 та 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.245,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку вказані вимоги КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею не були дотримані.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна.

Зі змісту сформульованої у ст.124 КУпАП диспозиції слідує, що вона є бланкетною, а тому при кваліфікації слід керуватися законодавчими чи іншими нормативними актами щодо безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, у зв`язку з цим під час розгляду справи вказаної категорії потрібно ретельно з`ясовувати: 1) у чому саме полягали названі у цій статті порушення; 2) які норми правил безпеки дорожнього руху не додержано; 3) чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом наслідками, що настали.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності.

Умовами настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №483104 від 14 жовтня 2025 року (а/с 1); схему місця ДТП від 14 жовтня 2025 року з фотосвітлинами, якою зафіксоване місце ДТП, положення транспортних засобів, місце зіткнення, напрямки руху, пошкодження у вигляді подряпини та вм`ятини з лівого боку на транспортному засобі «Isuzu», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодження передньої фари (розбита з правого боку), кришки капоту, переднього бампера, переднього крила, передньої дверки, задньої дверки, заднього крила, заднього бампера, дзеркала з правої сторони на транспортному засобі «ToyotaLandCruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 (а/с 4, 10-11); письмові поясненнями ОСОБА_3 від 14 жовтня 2025 року, якими підтверджується, що у с-щі Нова Ушиця по вул. Подільська він, рухаючись заднім ходом помітив автомобіль та відразу зупинився, після чого відбувався удар у задню частину його автомобіля (а/с 6); відеозаписи на яких зафіксований момент зіткнення транспортних засобів (а/с 12), вислухавши в судовому засіданні пояснення учасників щодо обставин та механізму ДТП, встановив наявність вини ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді.

Зокрема суддею зазначено, що досліджений відеозапис об`єктивно підтверджує ту обставину, що водій ОСОБА_2 порушив п. 12.3 ПДР, оскільки він рухався на прямій ділянці дороги, ближче до лівої смуги руху, з невеликою швидкістю, не змінював напрямок руху та швидкість, вантажний автомобіль «Isuzu», який об`єктивно був видимий для ОСОБА_2 , розпочав рух заднім ходом в час коли автомобіль під керуванням ОСОБА_2 ще не поїхав до іншого легкового автомобіля, який перебував праворуч, а тому, на переконання суду, ОСОБА_2 повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Натомість ОСОБА_2 не відреагував на зміну дорожньої обстановки, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода.

На підставі наведених доказів, суддя дійшла висновку, що дії ОСОБА_2 свідчать про порушення ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому він повинен нести адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Однак проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не надавши належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, зокрема відеозапису події.

Суд першої інстанції не з`ясував повно та всебічно фактичні обставини цього адміністративного правопорушення для об`єктивного розгляду справи та як цього вимагає стаття 245 КУпАП і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, через що ухвалив незаконне й необґрунтоване рішення.

Відповідно до пункту 1. 3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими.

Положеннями пункту 1.4. ПДР закріплено, що кожен з учасників дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Апеляційний суд звертає увагу, що з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ToyotaLandCruiser 200» рухався по вул. Подільській, при відсутності на цій ділянці дороги дорожніх знаків та розмітки проїжджої частини, виїхав на зустрічну смугу для об`їзду легкого автомобіля, що був припаркований та стояв на його смузі руху, в цей час транспортний засіб ISUZU д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який стояв частково на подвір`ї, задні колеса автомобіля знаходились на проїзній частині дороги по полосі руху автомобіля «ToyotaLandCruiser 200»розпочав рух, при цьому спочатку автомобільISUZUрозпочав рух вперед, а потім заднім ходом, не переконавшись у безпечності такого маневру.

З наявних у матеріалах справи фотознімків та відеозапису вбачається, що з моменту початку руху заднім ходом транспортного засобу ISUZU д.н.з. НОМЕР_2 до моменту зіткнення транспортних засобів минуло 2-3 секунди, що свідчить про технічну неможливість водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «ToyotaLandCruiser 200», уникнути такого зіткнення шляхом зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, як це передбачено п.12.3 ПДР України, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції не вмотивував належним чином та не проаналізував, чи існує наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_2 та ДТП, чи дійсно порушення зазначеного вище пункту ПДР за встановлених обставин справи призвело до дорожньо-транспортної події.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо відсутності фізичної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ISUZUшляхом зменшення швидкості руху аж до зупинки, тобто шляхом належного виконання технічних вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Апеляційний суд звертає увагу, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, Суд поширює і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011).

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 585/8/16-к, провадження № 51-2167км18, у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку.

Вказана правова позиція Верховного Суду може бути застосована при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Крім того, за висновком Верховного Суду (постанова від 26.05.2020 у справі № 523/12810/15-к),у випадку, коли ПДР порушені кількома учасниками ДТП, до кримінальної відповідальності притягається лише та особа, протиправні дії якої перебували у причинному зв`язку з наслідками, що настали. Протиправна поведінка іншого учасника ДТП у цьому випадку є умовою спричинення відповідних наслідків та не впливає на підставу кримінальної відповідальності особи, у діях якої встановлено причинний зв`язок з наслідками, що настали.

Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, то відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.

Згідно зі статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи наведене вище, дотримуючись принципу презумпції невинуватості особи та стандарту доведення вини поза розумним сумнівом, апеляційний суд дійшов висновку, що дії водія ОСОБА_2 не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з зіткненням з транспортним засобом ISUZU д.н.з. НОМЕР_2 ,який розпочав рух заднім ходомстворивши небезпеку та перешкоду для руху автомобіля «ToyotaLandCruiser 200», для забезпечення безпеки руху він не звернувся за допомогою до інших осіб, тим самим створивши аварійну ситуацію, що і призвело до зіткнення автомобілів, що виключає у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

З огляду на встановлене, вважаю, що суд припустився порушення вимог законодавства про адміністративні правопорушення, розглянув протокол про адміністративне правопорушення та інші додані до нього матеріали, не з`ясувавши повно, всебічно й об`єктивно всі обставини справи, та передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а тому наразі є підстави для скасування ухваленої постанови судді.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 2 частини 8 статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З урахуванням наведеного, проаналізувавши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та об`єктивних доказів його вини, доходжу висновку про скасування постанови судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 рокута закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутності у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 листопада2025 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя