Справа № 159/6565/25
Провадження № 3/159/2826/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 виданий 14.06.2021 органом 0717, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 , місце роботи: військовослужбовець, УБД,

за ч.1ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2025 року о 01год.52хв. по вул. Володимира Кияна (Ватутіна), 72, м. Ковель Волинської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Peugeot 308» н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Alcotest Drager на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису, а саме боді камери 475408, 477939), чим порушив п.2.5ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 до суду повторно не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направленням повістки про виклик у судове засідання поштовими відправленнями отриманими ним під особистий розпис ( R10, R47). Будь-яких заяв, клопотань не надав, про причини неявки суд не повідомив, тому з метою дотримання строків вирішено розглянути справу у його відсутності.

За загальними вимогами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП у даній категорії справ не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи.

Крім того, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Оскільки ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений належним чином і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також не повідомлено суд про причини неявки, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд прийшов до висновку визнати причину неявки ОСОБА_1 не поважною і зважаючи на погодження захисника Філончук Н.В. проводити розгляд справи без участі її клієнта, розглянув справу за його відсутністю, на підставі наявних в справі матеріалів.

Захисник Філончук Н.В. в суді зазначила, що наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння обумовлені медикаментозними препаратами, які приймає ОСОБА_1 після отримання ним поранення за результатами несення служби на сході України. ОСОБА_1 не знав, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння прирівнюється до вчинення адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст.130 КУпАП. Просить закрити провадження у справі за відсутності в двях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251,252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника Філончук Н.В., та дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис, вважає, що у діях ОСОБА_1 є наявність події та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а його вина в скоєнні даного адміністративного правопорушення доведена доданими до протоколу ЕПР1№448005 від 09.09.2025 року, з яким ОСОБА_1 було ознайомлено, про стверджено відеозаписом. Так, з відеозапису вбачається, що 09.09.2025 року о 01год.52хв. по вул. Володимира Кияна (Ватутіна), 72, м. Ковель Волинської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Peugeot 308» н.з. НОМЕР_3 та був зупинений працівниками поліції у період дії комендантської години. При спілкуванні, поліцейським у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та водію із застосуванням поліцейським технічного засобу відеозапису в порядку визначеному статтею 266 КУпАП було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager, на що останній не погодився Після чого, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, Ковельському МТМО, у встановленому Законом порядку, на що ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису. Таким чином, суд приходе до висновку, що досліджені докази в сукупності підтвердили, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння відбувся у відповідності до ст.266 КУпАП.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Доводи сторони захисту, повністю спростовуються належними та допустимими доказами доданими до матеріалів справи та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та вирішального значення для спростування виявленого поліцейськими складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП значення не мають.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, на законну вимогу поліцейського відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, за яке підлягає адміністративній відповідальності, тому суд приймає рішення про застосування до нього адміністративного стягнення, у виді та межах, передбачених законом.

Довідкою підтверджено, що згідно відомостей ІКС «ІПНП» ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_4 отримав 15.08.2023, термін дії якого з 20.08.2025 по 20.08.2055 та не являється позбавленим права керування.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що транспортний засіб автомобіль «Peugeot 308» н.з. НОМЕР_3 знаходиться у власності ОСОБА_1 .

Відповідно до абзацу 4 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Таким чином, адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу судом не може бути застосоване, оскільки у суду відсутні наявні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 належить цей транспортний засіб.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити ОСОБА_1 , суд виходить із того, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій маючи на це право керуванням транспортним засобом, повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Щодо, приєднання до матеріалів справи посвідчення НОМЕР_5 , в порядку п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» вказано, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, справа №545/1149/17 вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Постановою від 11 вересня 2024 року, справа № 567/79/23 Велика Палата Верховного Суду не встановила об`єктивних причин відступу від правового висновку вказаного у вищезазначеній Постанові ВП ВС, щодо сплати судового збору в цьому контексті, оскільки відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості.

Як зазначено в ч.6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не стосується захисту його прав, щодо наданих пільг передбачених ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та права звільнення від судових витрат передбачених ст. 22 Цього Закону.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п.5 ч.2 ст.4 ЗУ України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.40-1, 221, 280, 283, 284,130 ч. 1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік . (Найменування коду класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)»по території Волинської області: Отримувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/ 21081300 Номер рахунку (IBAN): UA0003001 Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.) Код отримувача (ЄДРПОУ):38009371.)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050)» за розгляд справ у Ковельському міськрайонному суді Волинської області).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

СуддяО. Г. Шишилін