НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

08 грудня 2025 року Справа № 322/627/25 (Провадження № 3/322/467/25)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 03.06.2025 (після усунення недоліків) з відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

встановив:

26.04.2025 близько 00 год 40 хв на в районі буд. 89, по вул. Шкільній в с-щі Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області ОСОБА_1 керувала мопедом Honda НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

В рамках вказаної справи захист ОСОБА_1 здійснював адвокат Шиш А.Б. Останнім 20.05.2025 заявлялось клопотання про повернення матеріалів справи для доопрацювання.

Вказане клопотання суддею задоволено з огляду на те, що один з відеозаписів, на оптичному носії, який дув долучений до матеріалів справи, не відтворювався.

Після усунення недоліків, справа повторно надійшла до суду.

Захисником заявлялось клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого суддя відмовив, адже захисником не було наведено аргументів щодо неможливості самостійного отримання вказаних доказів, а також з огляду на контекст заявленого клопотання (що мопед може не бути транспортним засобом).

Водночас з практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду № 278/3362/15-к від 01.03.2018.

Отже, коли мопед служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, тому він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.

Крім згаданого клопотання, після завалення низки клопотань про відкладення розгляду справи (у липні і вересні 2025 року) захисник в одному із засідань зазначив, що ОСОБА_1 бажає особисто приймати участь у розгляді справи (зокрема і без участі захисника), втім остання на той час за знаходилась за межами України, перебуваючи плаванні п, через що захисник клопотав відкласти розгляд справи на початок грудня 2025 року. Вказане клопотання суддею задоволено.

В нинішньому засіданні ОСОБА_1 будь-яких клопотань не заявила.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнала частково, а саме, допускала, що в її крові, або ж у видухованому повітрі дійсно міг бути алкоголь, втім це було пов`язано із полосканням нею ротової порожнини «прополісом» впродовж трьох днів до події. Поліцейські після проведення огляду на місці пропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, втім вона відмовилась, оскільки це зайняло би багато часу, година була вже нічна, а вдома її чекали батьки. Розуміє, що вчинила помилку, щиро каялась, просила не позбавляти її права керування транспортними засобами, адже у неї батьки похилого віку, а батько ще й інвалід по зору. Крім неї у них нікого немає. Часто-густо батьків доводиться возити в лікарню, аптеку тощо. В нинішніх реаліях без права керування це буде робити вкрай складно

Суддею досліджено такі документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 794900 від 26.04.2025 (далі Протокол), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810» результат 0,60 % (далі Роздруківка), копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 868708 від 26.04.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, копія паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_1 , два DVD-R з сьома відеозаписами, копія сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера, копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, довідка №б/н б/д щодо повторності, посвідчення водія і по транспортному засобу.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень. Також нею підписані Роздруківка і Акт.

На відеозаписах зафіксовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння. Проведення огляду на місці зупинки, з результатом якого ОСОБА_1 погодилась. Пройти огляд в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 бажання не виявила, підписавла відповідні документи. Також на відеозаписах зафіксовано складання матеріалів, роз`яснення ОСОБА_1 прав, підписання протоколу.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: а саме: керування транспортними засобом особою в стані алкогольного сп`яніння. Вказані нею доводи не виключають її вини.

Згідно з приміткою ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст. 130 КУпАП).

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативну міру адміністративної відповідальності у виді стягнень (основного і додаткового) - штраф в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що унеможливлює призначення основного виду стягнення без додаткового.

Отже з метою виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, суддя вважає необхідним піддати ОСОБА_1 згаданим видам стягнень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов