ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/4018/24 Головуючий в 1 інст. Кольц Д.
Провадження №33/807/1211/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 - адвоката Шевченко А.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шевченко А.В. на постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 4 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 25 червня 2024 року о 11-21 годин в м. Запоріжжя, вул. Гоголя біля буд 134, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110217 державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога №6057 від 25 червня 2024 року. Огляд проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Шевченко А.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що ухвалена вона із порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування вказує, що судом не дотримано вимоги чинного законодавства, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суд не з`ясував, не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 .

Посилаючись на порушення поліцейськими процедури огляду ОСОБА_1 зазначила, що на відеозаписі зафіксовано як співробітники поліції слідують за ТЗ ЗАЗ 110217 державний номерний знак НОМЕР_1 , та вже до зупинки автомобіля, звинувачують особу у вчинення вказаного правопорушення та правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП. Поліцейський зазначає про наявні припущення щодо перебування водія у стані сп`яніння, при цьому не визначає ознаки певного сп`яніння, а називає такі ознаки лише після документальної перевірки водія в базі даних на предмет минулих притягнень до адміністративної відповідальності. Разом із цим, у ОСОБА_1 не вбачається наявних ознак наркотичного чи будь-якого сп`яніння, його мова та рухи чіткі, поведінка адекватна.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини, його зміст має бути перевірений за допомогою інших доказів на підтвердження вини особи.

Наголосила, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 ТЗ, не підтверджена його зупинки.

Звернула увагу на свідчення свідка ОСОБА_2 , якими спростовується факт керування ОСОБА_1 ТЗ у час, день та за обставин, викладених в протоколі.

Просить скасувати постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 4 червня 2025 року, провадження в справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що копію оскаржуваної постанови отримала 11 вересня 2025 року. 17 вересня 2025 року звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, однак постановою судді Запорізького апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, їй було повернуто апеляційну скаргу, з роз`ясненням права повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП.

Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, нею пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 4 червня 2025 року.

Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. №28), присутність його захисника адвоката Шевченко А.В., яка зазначила про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Під час апеляційного перегляду справи адвокат Шевченко А.В. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Вказала, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про повторність вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Шевченко А.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційного суду констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 817521 від 25 червня 2024 року та встановлених судом підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 червня 2024 р., згідно якого у ОСОБА_1 поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук (а.с. 5);

- даними Висновку № 2506 від 25 червня 2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно яких ОСОБА_1 перебував в стані змішаного сп`яніння «марихуана, барбітурати» (а.с. 5);

- довідкою старшого інспектора з од відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП майора поліції О. Тонковської, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має повторність за ст. 130 КУпАП згідно постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2024 року (а.с. 7);

- копією постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2024 року (справа №332/2038/24, провадження №3/332/1348/25), якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що набрала законної сили 24 травня 2024 року( а.с. 8-10);

- відеозаписом події (а.с. 13).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За невиконання вимог пункту 2.9а ПДР України, передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за умови повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Поняття повторності визначено п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП - повторним правопорушенням є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративного стягненню.

Зазначена кваліфікація за ознакою повторності підтверджується постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2024 року (справа №332/2038/24, провадження №3/332/1348/25), якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах справи доказів фіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення поліцейськими процедури огляду останнього на визначення стану сп`яніння є необґрунтованими, оскільки повністю спростовані відеозаписом події.

Відеозаписом події, долученим до справи, зафіксовано рух автомобіля ЗАЗ 110217 державний номерний знак НОМЕР_1 , його зупинка працівниками поліції, після якої автомобіль здійснює певні похитування, що характерні переміщенню особи в його салоні. Зафіксовано на пасажирському сидінні транспортного засобу особу, якою виявився ОСОБА_1 , будь - які інші особи в салоні транспортного засобу або поруч з ним відсутні. Слідує перевірка документів водія, в ході якої у поліцейського виникли підозри щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Оголошення встановлених у останнього ознак наркотичного сп`яніння. Слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Згода водія пройти запропонований огляд. Далі, зафіксовані обставини проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі хорони здоров`я, за результатами якого останній перебуває у змішаному сп`янінні «марихуана, барбітурати».

Отже, на переконання судді апеляційного суду, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а відомості зафіксовані відеозаписом події, свідчать про дотримання працівниками поліції вимог чинного законодавства в ході процедури огляду водія ОСОБА_1 .

Посилання захисника на пояснення свідка ОСОБА_2 , який нібито керував автомобілем за обставин, викладених в спірному протоколі та залишив транспортний засіб після його зупинки, суддя апеляційного суду оцінює критично внаслідок отриманих при огляді відеозапису відомостей.

Крім того, обставини зупинки засвідчують неспроможність такої версії через вкрай незначний проміжок часу після зупинки автівки та підходу працівника патрульної поліції до двері транспортного засобу, в якому перебував лише ОСОБА_1 .

На посилання захисника про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про повторність вчинення ОСОБА_1 правопорушення слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки правопорушення вчинено ним повторно протягом року.

Відсутність у протоколі вказівки про повторність протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП не спростовує правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Обставини притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджуються копією постанови Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14 травня 2024 року (а.с 8-11), що є належним доказом у справі.

Отже, сукупність досліджених доказів усуває будь-які сумніви стосовно доведеності винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Шевченко Анастасії Віталіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 4 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Шевченко Анастасії Віталіївни, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 4 червня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/4018/24