ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 669/775/25

Провадження № 33/820/825/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Молчанова О.В., розглянувши у судовому засіданні в режимі відеокоференції в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу адвоката Молчанова О.В., подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 29 серпня 2025 року о 19 год 18 хв ОСОБА_1 по дорозі Н02 95 км керував транспортним засобом Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі адвокат Молчанов О.В. просить постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята без врахування вимог ст. ст.245 та 280 КУпАП.

Вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські діяли у порушення вимог ст.266 КУпАП та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, так як ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а звертався лише з проханням прибрати його авто з проїжджої частини, оскільки переживав за цілісність свого авто. При цьому, ознаки зазначені у протоколі не відповідають п. 4 Розділу І Інструкції № 1452/735, тому і законних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння у поліцейського не було.

Крім того, інспектор УПП не вжив заходів до відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та не направив його для проведення огляду для визначення стану сп`яніння у найближчий заклад охорони здоров`я.

Звертає увагу, що ОСОБА_3 до цього часу не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ані на місці зупинки транспортного засобу, ані за допомогою поштового відправлення.

Заслухавши пояснення захисника Молчанова О.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 29.08.2025 серії №ЕПР1 № 437901 від 29 серпня 2025 року, у вказаний день о 19 год 18 хв ОСОБА_1 по дорозі Н02 95 км керував транспортним засобом Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №437901, складеного інспектором СПД № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Щуром Б.В. 29 серпня 2025 року о 19 год 43 хв відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП;

- даними відеозаписів на диску DVD-R Media, якими зафіксовано рух транспортного засобу Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 по автомобільній дорозі Н02, вказівку на причину зупинки транспортного засобу (водій під час руху не зупинився перед залізничним переїздом на знак «Проїзд без зупинки заборонено»), вказівку на ознаки у водія наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя) та багаторазове пропонування останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, на що водій не погоджувався, пояснюючи таку відмову різними причинами, зокрема, наявністю в салоні автомобіля кота, необхідністю негайно зустріти в м.Тернополі з маршрутки дружину та небажанням залишати автомобіль на узбіччі дороги.

Апеляційний суд приходить до висновку, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, не суперечать фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання на те, що виявлені ознаки у ОСОБА_1 нічим не підтверджені, а лише формально констатовані, крім того на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські діяли у порушення вимог ст. 266 КУпАП та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, так як ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а звертався лише з проханням прибрати його авто з проїжджої частини, оскільки переживав за цілісність свого авто, ознаки зазначені у протоколі не відповідають п.4 Розділу І Інструкції № 1452/735, тому і законних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння у поліцейського не було, не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Так, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції під час спілкування із ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та повідомлено останнього про те, що у нього зіниці ока не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя. Працівники поліції, неодноразово пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте останній своєю поведінкою, демонструє фактично відмову від огляду, що свідчить про ухилення від проходження такого огляду.

При цьому, працівниками поліції було роз`яснено, що водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та при відмові від проходження огляду на стан такого сп`яніння на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР.

За змістом ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були зафіксовані на відео, а також обов`язково озвучені водієві.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме зіниці ока не реагують на світло, порушення координації рухів, блідість обличчя, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції №1452/735, виявивши ці ознаки поліцейський законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

З огляду на викладене, доводи скарги, що у поліцейських не було жодних підстав чи ознак на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, є неспроможними.

Між тим, твердження з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки формальне висловлення водієм згоди на проходження огляду, без вчинення ним усіх передбачених законом необхідних дій щодо проходження такого огляду, не свідчить про відсутність в його діях порушення п.2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги про те, що водія ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє, зважаючи на таке.

Так, положеннями ч.1 ст.266 КУпАП передбачена можливість відсторонення особи від керування транспортним засобом у разі наявності підстав вважати, що така особа перебуває, зокрема у стані наркотичного сп`яніння.

Однак, саме по собі невиконання поліцейськими вимог ст.266 КУпАП у даному конкретному випадку, лише в частині не відсторонення водія від керування транспортним засобом, не дає підстави ставити під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 ПДР, оскільки не вчинення правоохоронцями цих дій не впливає на легітимність їх дій у цілому, і не є окремою підставою для скасування оскаржувано ї постанови.

Щодо аргументів захисника про те, що ОСОБА_3 до цього часу не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ані на місці зупинки транспортного засобу, ані за допомогою поштового відправлення, апеляційний суд зазначає наступне.

Порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначений ст. 254 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із відеозаписів долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 категорично відмовився від дачі пояснень та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Тож, апеляційний суд не вбачає у діях працівників поліції та суду першої інстанції ознак упередженості, необ`єктивності та формальності підходу до розгляду цієї справи. Доказів на підтвердження зворотного апелянтом не надано, тому апеляційний суд не погоджується з наведеними вище доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги та положення ст.ст. 7, 245, 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Сукупність зібраних та досліджених доказів дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Молчанова О.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК