Справа № 462/8065/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О. Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, згідно протоколу зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, ОСОБА_1 , 08.10.2025 року о 14 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , не виконувала передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України батьківські обов`язки, в період з 01.09.2025 року до 08.10.2025 року щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не займалась вихованням дитини, не цікавилась справами, не сприяє духовному та моральному розвитку, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи належним чином.

Враховуючи сталу практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 184 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

Таким чином, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП України настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Разом із тим, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 988272 від 08.10.2025 року вбачається, що органом, який його склав, не конкретизовано, які саме батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, ОСОБА_1 не виконувала у період з 01.09.2025 по 08.10.2025 року. Крім цього, у протоколі не наведено конкретних обставин, які б свідчили про ухилення від виконання нею обов`язків щодо забезпечення належних умов для проживання, навчання, виховання чи утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначені у протоколі формулювання про те, що ОСОБА_1 «не займалася вихованням дитини», «не цікавилася її справами», «не сприяла духовному та моральному розвитку», мають оціночний характер та не розкривають, у чому саме це проявилося, які конкретні дії (чи бездіяльність) вчиняла або не вчиняла особа, а також які фактичні дані це підтверджують. Протокол не містить відомостей про будь-які зафіксовані факти неналежного догляду, залишення дитини без нагляду, перешкод у здобутті освіти, недотримання санітарно-побутових умов чи інших проявів неналежного виконання батьківських обов`язків.

Із рапорту інспектора сектору ювенальної превенції ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Юлії Рудакової вбачається, що в ході проведення перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2025 року будучи матір`ю малолітнього гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до ст. 150 СКУ не виконує належно свої батьківські обов`язки, а саме не цікавиться навчанням дитини, не сприяє духовному та моральному розвитку внаслідок чого малолітній на постійній основі порушує дисципліну під час начального процесу, поводиться агресивно. Дитина не вперше порушує поведінку у навчальному закладі, а мати неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУПАП. Зазначено, що дана сім`я перебуває на обліку в СУСД, як сім`я, яка опинилась у складних життєвих обставинах, так як ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями та не працює. Зазначені фактори можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини, а відтак на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Виходячи із змісту звернення Відділу «Служба у справах дітей» Залізничного району Управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради встановлено, що у відділі «Служба у справах дітей» Залізничного району перебуває на розгляді звернення директора середньої загальноосвітньої школи № 34 ім. М. Шашкевича, м. Львова від 18.09.2025 року щодо учня 6-А класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий проживає разом із матір`ю, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Малолітній ОСОБА_2 систематично порушує дисципліну під час навчального процесу, не проявляє поваги до вчителів, застосовує фізичну силу та показує не пристойні жести, під час уроків знімає відео викладачів і дітей та викладає це у Тік-Ток, забирає та нищить шкільне приладдя однокласників, поводить себе агресивно. У зв`язку з цим 22.09.2025 року у приміщенні школи відбулося засідання за участі директора, класного керівника, педагогів, психолога, соціального працівника, спеціаліста відділу «Служба у справах дітей» Залізничного району та матері дитини ОСОБА_1 , в ході якого остання на рекомендації та прохання педагогів реагувала зухвало та конфліктувала, перекладаючи таким чином обов`язок з виховання дитини на інших осіб, що свідчить про те, що вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина.

Крім цього, із звернення директора СЗШ № 34 ім. М. Шашкевича від 18.09.2025 року № 1809-5 судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є учнем з особливими освітніми потребами, оскільки має сенсоневральну глухоту та на слух майже нічого не сприймає, жестовою мовою не володіє, що також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.10.2025 року згідно яких ОСОБА_2 має визначений четвертий рівень підтримки в інклюзивному навчанні у зв`язку з інвалідністю, зумовленою порушенням слуху.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи письмові звернення педагогічних працівників, суд зазначає, що їх зміст стосується насамперед особливостей поведінки дитини з інклюзивними освітніми потребами та потребує створення додаткових і спеціальних умов під час здобуття освіти. Отже, зазначені у зверненнях педагогів описи труднощів у навчальному процесі та спілкуванні з дитиною можуть бути пов`язані саме з її станом здоров`я, необхідністю індивідуального педагогічного підходу та забезпечення спеціальних корекційно-розвиткових послуг у школі.

Суд звертає увагу, що самі по собі труднощі у поведінці та навчанні дитини з інклюзивними потребами, які потребує підвищеного рівня педагогічної підтримки, не можуть свідчити про протиправність поведінки матері, якщо відсутні фактичні дані про її ухилення від виховання чи догляду за дитиною.

Відтак, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Рапорт працівників поліції та звернення педагогів містити лише суб`єктивну думку особи, яка його склала та не може слугувати однозначним доказом винуватості особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, поведінка ОСОБА_2 під час освітнього процесу не свідчить про ухилення матері ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України.

Матеріали справи не містять доказів перебування сім`ї на обліку, про відсутність належних умов для проживання, виховання чи навчання дитини, про зловживання матір`ю алкоголем чи наркотичними засобами, неналежної поведінки матері, яка б могла поставити під загрозу життя чи здоров`я дитини. Так само, матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 відповідальності за подібного роду правопорушення.

У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

З огляду на наведене провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 184, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Постигач О. Б.