Провадження № 3/646/3141/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Серпутько Д.Є., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підданого Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, паспорт № НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2025 на адресу суду від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 20.11.2025 адміністративні матеріали справ № 646/11895/25 (провадження № 3/646/3141/2025) та № 646/11897/25 (провадження № 3/646/3142/2025) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підданого Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, паспорт № НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднано в одне провадження та присвоєно їм єдиний номер справи № 646/11895/25 (провадження № 3/646/3141/2025).

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 510758, 12.10.2025 о 05 годині 20 хвилин за адресою м. Харків, просп. Героїв Харкова та м-н Героїв Небесної Сотні, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись м-ном Героїв Небесної Сотні, дорога з одностороннім рухом, у протилежному напрямку, порушуючи дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», виїхав на перехрестя з просп. Героїв Харкова, та не надав переваги в русі транспортному засобу ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався головною дорогою, унаслідок чого допустив зіткнення, з механічними пошкодженнями автомобілів та з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.1 та п. 8.4 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 510770, 12.10.2025 о 05 годині 20 хвилин за адресою м. Харків, просп. Героїв Харкова та м-н Героїв Небесної Сотні, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_2 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди та перебував у стані алкогольного сп`яніння (висновок № 2364 від 12.10.2025). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , належним чином повідомлено про час, дату та місце проведення судових засідань українською та рідною для ОСОБА_1 мовою англійською, включно з публікацією оголошення на офіційному вебпорталі «Судова влада України» українською та англійською мовами.

02.12.2025 за вх. № 54410 ОСОБА_1 подав на електронну пошту суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі у зв`язку із неможливістю прибуття у судові засідання через перебування на передовій. До заяви ОСОБА_1 додав копію паспорту підданого Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Неявка в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду, є її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь в судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, практика якого застосовується судами як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. ОСОБА_3 в протоколі було повідомлено про розгляд справи в Основ`янському районному суді міста Харкова, що свідчить про його обізнаність стосовно складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший судовий розгляд справи.

Беручи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, враховуючи, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а також, беручи до уваги, вказану практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до таких висновків.

Указом Президії Верховної Ради ПВР УРСР «Про ратифікацію Конвенції про шляховий рух» № 2614-VIII від 25.04.1974 зі змінами та доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971, у редакції від 26.03.2006 ратифіковано Конвенцію про дорожній рух (Відень, 08.11.1968).

Відповідно до п. v) ст. 1 Конвенції про дорожній рух (Відень, 1968) термін «водій» означає будь-яку особу, яка управляє механічним або іншим транспортним засобом (велосипедом включно).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по дорозі, то він був учасником дорожнього руху водієм, а тому зобов`язаний керуватись Правилами дорожнього руху.

При цьому Джошуа Крістіан Роналд Дін, керуючи транспортним засобом Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаювся м-ном Героїв Небесної Сотні, по дорозі з одностороннім рухом у протилежному напрямку, порушуючи вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», виїхав на перехрестя з просп. Героїв Харкова, та не надав переваги в русі транспортному засобу ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався головною дорогою, унаслідок чого допустив зіткнення, з механічними пошкодженнями автомобілів, з матеріальними збитками та порушив вимоги п. 16.1 та п. 8.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 16.1 Правил дорожнього руху перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, умовою настання відповідальності водіїв за ст. 124 КУпАП є насамперед порушення ними правил дорожнього руху, в наслідок якого були пошкоджені транспортні засоби, вантаж автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується такими доказами у справі, дослідженими та оціненими судом у їх сукупності та взаємозв`язку: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 510758 від 12.11.2025, схемою місця ДТП від 12.11.2025, протоколом огляду місця ДТП від 12.10.2025, поясненнями потерпілої особи ОСОБА_4 , який керував автомобілем ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_3 .

Крім того, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді адміністративних справ зазначених категорій, зокрема ст. 130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст. 121 КУпАП, п. 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №13-06.

Згідно з визначенням, яке міститься в примітці до ст. 121 КУпАП під транспортними засобами в статті 130 цього Кодексу слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому транспортний засіб, включно з мопедом, скутером, і у вузькому механічний транспортний засіб.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до вимог п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.03.2016 року за № 672/5 протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, а також може підписуватися свідками правопорушення у випадку їх наявності. У разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від підписання протоколу уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис. Особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, має право викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, за наявності у особи, яка керувала транспортним засобом, ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Водночас огляд на стан сп`яніння може відбуватися виключно тих водіїв, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння. Тобто огляд на стан сп`яніння може проводитися винятково у разі виявлення працівником поліції у водія транспортного засобу ознак алкогольного (наркотичного) сп`яніння.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами у справі, дослідженими та оціненими судом у їх сукупності та взаємозв`язку: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 510770 від 12.11.2025, довідкою про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, висновком № 2364 від 12.10.2025, заповненим 15.10.2025, щодо результатів медичного огляду 12.10.20250 о 9.20 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якім підтверджено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінивши зібрані у справах докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП України передбачено накладення на особу, що визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП штрафу - на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з довідки, складеної т.в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Галкіною К., згідно з обліковою базою «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія.

Із системного аналізу положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, а також Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, можна дійти висновку, що правова природа стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 126, 130 КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого стягнення, передбаченій ст. 23 КУпАП. У контексті розглядуваного питання особливої уваги набуває досягнення мети стягнення щодо запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому застосування стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Водночас суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засадам справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету стягнення, а відтак враховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною частиною статті 130 КУпАП, суд може призначити стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративного правопорушення, отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладаються в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив декілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (судом), стягнення накладається у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, дотримуючись наведених вище вимог закону, урахувавши характер вчинених правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки правопорушення є грубими порушеннями Правил дорожнього руху, а також відомості про особу правопорушника, наведені у протоколах про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, ст.ст. 13, 16, 36, 283, 284, 401 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підданого Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, паспорт № НОМЕР_1 , винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч. 1 ст. 130 КУпАП) накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на користь держави, отримувач коштів ГУК у Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/р UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підданого Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, паспорт № НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Згідно ч. 2 ст. 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Д.Є. Серпутько