Справа № 953/9308/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 рокум. Харків

Суддя Київського районного суду міста Харкова Глос М. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

26.05.2025 року о 13 год. 36 хв. на перехресті вул. Мироносицької та вул. Гіршмана, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HONDA CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху, всупереч вимогам п. 10.1, п. 18.1, п. 2.3.б. Правил дорожнього руху України (далі Правила), не була уважною, перед початком руху не переконалася у безпечності свого маневру і не пропустила пішохода ОСОБА_2 , котрий наближався до нерегульованого пішохідного переходу. Внаслідок цього водій ОСОБА_1 здійснила наїзд на ОСОБА_2 , потерпілому спричинено легкі тілесні ушкодження, а також автомобіль, який належить ОСОБА_3 , зазнав механічних пошкоджень та його власнику завдано матеріальних збитків.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої у судовому засіданні відповідно до ст. 268 КУпАП у справах даної категорії не є обов`язковою.

Під час вирішення справи суд керується такими нормами процесуального права.

За змістом ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) однією з загальних засад провадження у справах про адміністративні правопорушення є законність, що передбачає застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У наведеній правовій нормі на рівні спеціального законодавства відображено закріплений у ч. 2 ст. 19 Конституції України принцип, згідно з яким органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП до завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення належить своєчасне, всебічне, повне, об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як унормовано у ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено судом не пізніш як через три місяця з дня вчинення правопорушення. Правовим наслідком спливу зазначеного строку є закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Наведені вище правові норми мають імперативний характер, а тому закінчення на час судового провадження строків давності притягнення до адміністративної відповідальності безумовно виключає її застосування.

Відповідний законодавчий підхід узгоджується зі сформованими Європейським судом з прав людини правозастосовчими орієнтирами щодо важливості строків давності для забезпечення правової визначеності і захисту потенційних відповідачів від невчасно заявлених вимог, яким може бути важко протистояти. Обмеження застосування юридичної відповідальності встановленими термінами покликане запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути у разі необхідності прийняття судами рішень щодо подій далекого минулого на підставі доказів, ненадійних і неповних через сплив тривалого часу (зокрема, рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, проступок, поставлений ОСОБА_1 за провину, було вчинено 26.05.2025 року. Отже, станом на зараз установлений ст. 38 КУпАП строк давності притягнення її до адміністративної відповідальності сплинув.

Разом із тим, факт і обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй проступку задокументовано протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 437710, протоколом огляду місця події та схемою ДТП з фіксацією розташування транспортного засобу, слідової картини і наслідків правопорушення, зокрема механічних пошкоджень автомобіля автомобілем HONDA CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 . Всі наведені документи ОСОБА_1 підписала без жодних зауважень і заперечень (а. с. 512).

У своїх показаннях, наданих слідчому у відкритому за цим фактом кримінальному провадженні, ОСОБА_1 повідомляла такі обставини.26.05.2025 року приблизно о 13:35 год. вона, керуючи автомобілем HONDA CR-V, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалася по вул. Мироносицькій з боку вул. Свободи у напрямку вул. Гіршмана у м. Харкові. Погода була сонячною, без опадів, дорожнє покриття сухе, видимість елементів проїзної частини достатньою. На перехресті вулиць Мироносицької та Гіршмана вона зупинилася на вимогу знака про зупинку. Проте іншого знака, розміщеного над ним, не бачила, оскільки огляд затуляло гілля дерев. Щоб роздивитися знак, який вказував напрямок руху транспортних засобів по вул. Гіршмана справа наліво щодо напрямку її руху, ОСОБА_1 нахилила голову вправо. Крім цього, перед пішохідним переходом по вул. Гіршмана були припарковані автівки, що затуляли їй огляд. Вирішила плавно почати рух, поступово виїжджаючи на перехрестя, і постійно дивилася вправо, щоб бачити транспортні засоби, які рухалися по вул. Гіршмана і які вона зобов`язана пропустити. Несподівано відчула удар у передню ліву частину свого автомобіля, екстренно загальмувала і зупинилася. Побачила, що скоїла наїзд на людину на нерегульованому пішохідному переході. Зрозуміла, що пішохід переходив дорогу зліва направо по ходу її руху. У потерпілого була розбита голова, очевидці одразу викликали швидку медичну допомогу і надавали йому першу домедичну допомогу на місці події. Вона викликала працівників поліції. У подальшому відшкодувала ОСОБА_2 витрати на лікування.

Отже, у своїх поясненнях ОСОБА_1 не заперечувала, що помилково оцінила дорожню обстановку, перед початком руху через нерегульований пішохідний перехід через неуважність не пересвідчилася у відсутності пішоходів, які б перетинали цей перехід зліва направо по ходу її руху, відповідно у безпечності свого маневру, і не пропустила пішохода ОСОБА_2 .

Зазначені дії суперечили вимогам п. п. 10.1, 18.1, 2.3 б) Правил, стали прямою і безпосередньою причиною ДТП та її наслідків.

У наданій до суду письмовій заяві ОСОБА_1 зазначала про визнання своєї провини у вчиненні проступку.

Відповідно до дослідженого судом висновку судово-медичної експертизи № 09-1097/2025 від 31.07.2025 року у результаті наїзду автомобіля ОСОБА_2 спричинено легкі тілесні ушкодження.

Оскільки такі наслідки ДТП не утворюють у діях водія складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, кримінальне провадження за відповідним фактом закрито постановою слідчого від 14.08.2025 року (а. с. 3, 4).

Водночас заподіяння потерпілому внаслідок порушення водієм Правил дорожнього руху легких тілесних ушкоджень не охоплюється й об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Це правопорушення має матеріальний склад, який утворюють лише наслідки протиправних дій особи, що керує транспортним засобом, у виді пошкодження майна і заподіяння матеріальних збитків.

Фактично має місце прогалина законодавства, за якої заподіяння внаслідок порушення водієм прави дорожнього руху потерпілому легких тілесних ушкоджень не тягне ні кримінальної, ні адміністративної відповідальності.

Отже, склад інкримінованого ОСОБА_1 проступку становлять лише її дії, що полягали у недотриманні приписів п. п. 10.1, 18.1, 2.3 б) Правил, та їх наслідки у виді пошкодження транспортного засобу.

За підсумками розгляду справи суд вважає доведеною наявність усіх зазначених елементів складу адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене суд констатує, що діяння, поставлене ОСОБА_1 за провину, дійсно мало місце, воно містить склад адміністративного правопорушення й отримало правильну юридичну оцінку. Відтак суд пересвідчився у відсутності передбаченої п. 1 ст. 247 КУпАП реабілітуючої підстави для закриття провадження у справі, що є більш сприятливою для особи і за наявності підлягала б безумовному застосуванню незалежно від спливу строків давності.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, 283, 284 ,247 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 цього Кодексу.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття остаточного рішення за підсумками апеляційного перегляду.

Суддя М. Л. Глос