Справа №: 398/627/25
провадження №: 3/398/435/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" листопада 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Голосеніної Т.В., з участю секретаря судового засідання Шаповал І.Ф., захисника Чеботарьової Ю.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності зач.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2025 року, о 23:29 год. у м.Олександрія шосе Новопразьке, Кіровоградської області на 17 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 405, днз НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, відповідно до встановленого законодавством порядок, проводився із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер Алкотестер 6810, тест 1490, результат: 1,36 проміле, з чим водій згоден, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передання керування тверезому водію, чим порушив п.2.9-а ПДР України.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Чеботарьова Ю.В. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначила, що правопорушення, яке було скоєне ОСОБА_1 було зафіксоване на бодікамеру працівників поліції. Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів…., зазначено, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. З доданих до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що бодікамеру було вимкнено і відсутній проміжок часу з 23:48:03 по 01:01:06. Також на відеозаписі відсутня інформаційна вставка щодо другої бодікамери поліцейського, якою здійснювалася відеофіксація події. Щодо проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, зазначила, що відповідно до Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у працівника поліції є підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками. Під час зупинки ОСОБА_1 працівники поліції взагалі не конкретизували які вони вбачають ознаки стану алкогольного сп`яніння. Окрім цього, у додатках до протоколу зазначено, що до протоколу додається направлення на огляд водя на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я, проте у матеріалах справи таке направлення відсутнє. Зазначила, що усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та посилається на ст.62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Просила визнати відеозапис недопустимим доказом та не приймати його до уваги, оскільки він не є безпрервним та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу злочину.

Вислухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Чеботарьову Ю.В., дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннямист. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Суд також звертає увагу на те, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Переглядаючи відео, яке надано до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності судом встановлено, що працівники поліції дійсно зазначили, що вони вбачають у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки, на що останній погодився.

Щодо незазначення працівниками поліції самих ознак алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не зобов`язано працівника поліції проголосити вголос правопорушнику, які саме ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці) він вбачає. Вищезазначеною Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Працівник поліції на відео зазначив ОСОБА_1 , що в нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновав пройти огляд.

Відповідно до п.5 та п.6 Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З наданих відеозаписів судом встановлено, що працівниками поліції зазначено ОСОБА_1 про огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотестера Драгер. ОСОБА_1 погодився на огляд, продув Алкотестер Драгер та в подальшому погодився з результатами тесту.

На зауваження захисника ОСОБА_1 - адвоката Чеботарьової Ю.В. щодо факту порушення вимоги безперервності здійснення відеозйомки, суддя зазначає наступне.

Відповідно до п.5 розділу ІІ, п.2 розділу ІІІ І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Матеріали справи дійсно містять відеозаписи з перервою у часі з 23:48:03 по 01:01:06, проте зазначена перерва у часі є незначною (13 хвилин), що у свою чергу не спростовує всіх обставин справи у своїй сукупності, які встановлені під час її розгляду, та сама по собі не може бути вагомою причиною недоведеності вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки факт саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджено результатами тестування на алкоголь, який долучено до матеріалів справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

- протоколом про адміністративне правопорушення від 31.01.2025 серії ЕПР1 № 234650, який складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП та в якому розкрито суть адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатами огляду;

- свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки, який чинний до 27.11.2025 року.

Враховуючи зазначене, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника не спростовують вказаний висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст.34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ст.23КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд, відповідно до ст.ст.23, 33КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, характеризуючи дані ОСОБА_1 , його майновий стан та дійшов висновку про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6Конвенції прозахистправлюдиниіосновоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно зі статтею 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України«Просудовийзбір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA0011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.

Реквізити для сплати судового збору назва платежу: Надходження від стягнення судового збору на користь держави; номер рахунку UA0026001; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що згідно зі статтею 307КУпАПштраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення, згідно із статтею 308КУпАП, буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначенихправопорушень.Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя Тетяна Василівна Голосеніна