Провадження № 3/127/6439/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Петренко О.М., представника Вінницької митниці Держмитслужби Самсонюка Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Вінницької митниці Держмитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВЛЕНО:

26 вересня 2025 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшов протокол про порушення митних правил №0290/UA401000/2025 від 13 серпня 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Із протоколу про порушення митних правил №0290/UA401000/2025 від 13 серпня 2025 року вбачається, що за результатами проведеної аналітично-пошукової роботи, спрямованої на виявлення способів і механізмів переміщення через митний кордон України товарів і транспортних засобів комерційного призначення з порушенням законодавства України з питань митної справи, виявлення ризиків та механізмів ухилення від сплати митних платежів, у відповідності до статті 2 Угоди між Урядом України та Урядом Королівства Норвегія про взаємодопомогу в митних справах від 14.02.2007, управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Вінницької митниці було ініційовано направлення запиту до митних органів Королівства Норвегія про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки та інформації щодо фактів митного оформлення, продажу, зняття з реєстрації та вартості транспортних засобів, які надходили на адреси громадянок України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

17.06.2025 на адресу Вінницької митниці надійшов лист Митного та податкового директорату Королівства Норвегія від 28.05.2025 №25/08195-5 з інформацією про транспортні засоби згідно запиту Держмитслужби України.

За результатами проведеної перевірки встановлено, 10.05.2024 особа, уповноважена на роботу з митницею громадянин України ОСОБА_3 на підставі договору доручення №04/261 від 07.05.2024, підготував та подав до відділу митного оформлення №1 митного поста "Вінниця" Вінницької митниці електронну митну декларацію (далі - ЕМД) типу «IM 40 ДЕ» №24UA91U0 на товар «Автомобіль легковий, б/в, марка NISSAN, модель - QASHQAI, календарний рік виготовлення - 2011 р., модельний рік виготовлення - 2011 р.; дата першої реєстрації 03.02.2011 р., кузов № НОМЕР_2 , двигун - дизельний, робочий об?єм циліндрів - 1461 см3, потужність двигуна - 81 кВт, номер двигуна - немає даних, колісна формула - 4х2, кількість місць для сидіння згідно свідоцтва про реєстрацію- 7, для використання по дорогах загального призначення. Категорія транспортного засобу - М1. Торговельна марка: NISSAN . Країна виробництва: GB.». Заявлена фактурна вартість 46000 норвезьких крон. Митна вартість 182521 грн. Одержувач громадянка України ОСОБА_1 .

Транспортний засіб марки «NISSAN», модель «QASHQAI», VIN-код НОМЕР_2 ввезений на митну територію України 08.05.2024 громадянкою України ОСОБА_1 через пункт пропуску "Шегині - Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці за попередньою митною декларацією типу «ІМ ЕЕ» №24UA33U6 від 07.05.2024.

Митне оформлення даного транспортного засобу здійснювалось на підставі поданих документів, зокрема рахунку-фактури №2081 від 25.04.2024 з іноземною компанією «ILIA AS» (Ra terrasse 3, 1663 Rolvsoy, Norway).

Листом Митного та податкового директорату Королівства Норвегія від 28.05.2025 №25/08195-5 митні органи України було повідомлено, що іноземна компанія «ILIA AS» не здійснювала продаж даного транспортного засобу і не є його власником, попереднім власником транспортного засобу є інвестиційна банківська компанія «Haroun bi log» та про неможливість знайти експортну декларацію на даний транспортний засіб.

З метою проведення опитування по факту надання митному органу як підставу для переміщення товару рахунку-фактури №2081 від 25.04.2024, що містить неправдиві відомості щодо відправника транспортного засобу, на адресу громадянки України ОСОБА_1 30.06.2025 митницею направлені запрошення від 0.06.2025 №7.12-2/20-03/10/3916.

14.07.2025 громадянка України ОСОБА_1 прибула до Вінницької митниці, але від надання пояснень відмовилась з причини необхідності отримання нею підтверджуючих документів щодо купівлі вищезазначеного транспортного засобу.

15.07.2025 на адресу громадянки України ОСОБА_1 митницею направлено повторне запрошення №7.12-2/20-03/10/4403.

17.07.2025 на електронну адресу митниці надійшло повідомлення від громадянки України ОСОБА_1 щодо неможливості прибуття до митниці у визначений строк в зв?язку з сімейними обставинами, відсутністю в місті Вінниця та можливості прибути до митниці лише після 21.07.2025.

21.07.2025 громадянка України ОСОБА_1 надіслала на адресу Вінницької митниці пояснення, де підтвердила факт купівлі транспортного засобу марки «NISSAN», модель «QASHQAI», VIN-код НОМЕР_2 з аукціону в Королівстві Норвегія та зазначила, що не пам?ятає продавця, який передав їй цей транспортний засіб разом з документами на стоянці в місті Гдиня (Республіка Польща) і зв?язку з ним не має. Інформацією щодо попередніх продажів даного транспортного засобу та його власників не володіє.

Враховуючи вищезазначене, з метою уточнення даних та надання оригіналів документів, що стали підставою для оформлення ЕМД MRN 24UA91U0 від 10.05.2024, та підтверджуючих документів, які свідчать про факт купівлі даного транспортного засобу, 23.07.2025 на адресу громадянки України ОСОБА_1 митницею направлено чергове запрошення №7.12-1/20-03/10/4560.

24.07.2025 на електронну адресу митниці надійшло повідомлення від громадянки України ОСОБА_1 щодо неможливості прибуття до митниці у визначений строк та запропоновано викласти питання митниці на її адресу у письмовій формі.

Листом від 06.08.2025 №7.12-5/20-03/10/4970 на адресу громадянки України ОСОБА_1 , у відповідності до відомостей викладених в листі Митного та податкового директорату Королівства Норвегія від 28.05.2025 №25/08195-5, Вінницька митниця надіслала перелік питань та просила надати відповідні пояснення разом з підтверджуючими документами.

Станом на 13.08.2025 від громадянки України ОСОБА_1 митниця не отримала, на поставлені у листі від 06.08.2025 №7.12-5/20-03/10/4970 питання, будь-якої інформації ні в усній, ні в письмовій формі.

Також, з метою отримання інформації щодо документів наданих для митного оформлення, на адресу особи уповноваженій на роботу з митницею громадянину України ОСОБА_3 Вінницькою митницею надіслано запрошення від 06.08.2025 №7.12-5/20-03/10/4969. Однак у визначений строк громадянин України ОСОБА_3 до митниці не прибув, будь-якої інформації не надав.

Для визначення вартості товару митницею листом від 11.08.2025 отримано звіт про визначення вартості транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України №21120/25 від ФОП ОСОБА_4 , згідно якого ринкова вартість автомобіля NISSAN QASHQAI+2, рік випуску 2011, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , об?єм двигуна - 1461 см3, станом на момент перетину митного кордону України - 08.05.2024, складає 7625 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ на цю дату становить 322603 грн.

Враховуючи викладене встановлено, що громадянкою України ОСОБА_1 до митних органів України було подано рахунок-фактуру №2194 від 25.04.2024, який іноземною компанією «ILIA AS» (Ra terrasse 3, 1663 Rolvsoy, Norway) не видавався.

Згідно АСМО «Інспектор», інформація про притягнення громадянки України ОСОБА_1 протягом року до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 482 або статтею 483 Митного кодексу України, відсутня.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товару «Транспортний засіб марки «NISSAN», модель «QASHQAI», VIN-код НОМЕР_2 » через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання митному органу як підставу для переміщення товару рахунку-фактури №2194 від 25.04.2024, що містить неправдиві відомості щодо відправника транспортного засобу.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчинення правопорушення заперечила, пояснила, що автомобіль було придбано нею за кордоном. Документи, які було надано для митного оформлення, у тому числі рахунок-фактуру, попередньо отримані нею разом із автомобілем при його передачі на території Польщі. Будь-яких зауважень щодо поданих документів при проходженні митного контролю не отримувала, інформацією про те, що вказані у документах відомості є неправильними чи недостовірними не володіла та не могла знати.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Петренко О.М. вказала, що рахунок-фактуру видано компанією, яка здійснювала продаж автомобіля. Отримані Вінницькою митницею відомості щодо відсутності факту продажу транспортного засобу норвезькою компанією жодним чином не підтверджено та отримані майже через рік після ввезення автомобіля на територію України. Крім того, не надано жодних доказів того, що надані документи були незаконними чи підробленими, тому вказані у протоколі обставини базуються лише на припущеннях. З огляду на вказане вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник Вінницької митниці Держмитслужи Самсонюк Д.М. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 порушила митні правила, у зв`язку з чим щодо останньої 13 серпня 2025 складено протокол про порушення митних правил №0290/UA401000/2025 за ч. 1 ст. 483 МК України, який підтримав та просив застосувати стягнення у виді штрафу із конфіскацією транспортного засобу.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши отримані матеріали, вбачається наступне.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено статтею 486 Митного кодексу України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону. Згідно з положеннями статті 487 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог частини 1 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені статтею 335 Митного кодексу України.

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Судом установлено, що 08.05.2024 України громадянкою України ОСОБА_1 через пункт пропуску "Шегині - Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці на митну територію ввезений транспортний засіб марки«NISSAN», модель «QASHQAI», VIN-код НОМЕР_2 за попередньою митною декларацією типу «ІМ ЕЕ» №24UA33U6 від 07.05.2024.

За даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, заявлений до митного контролю та оформлення ОСОБА_1 , транспортний засіб, VIN: НОМЕР_2 , оформлено у вільний обіг за МД №401020/2024/026391 від 10.05.2024.

Митне оформлення даного транспортного засобу здійснювалось на підставі поданих документів, зокрема інвойсу №2081 від 25.04.2024 з іноземною компанією «ILIA AS».

10 травня 2024 року ОСОБА_3 було подано електронну митну декларацію типу «ІМ 40 ДЕ» №24UA91U0.

Відповідно до відомостей поданих до митного контролю та оформлення документів переміщено товар, а саме автомобіль легковий, б/в, марка NISSAN, модель - QASHQAI, календарний рік виготовлення - 2011 р., модельний рік виготовлення - 2011 р.; дата першої реєстрації 03.02.2011 р., кузов № НОМЕР_2 , двигун - дизельний, робочий об?єм циліндрів - 1461 см3, потужність двигуна - 81 кВт, номер двигуна - немає даних, колісна формула - 4х2, кількість місць для сидіння згідно свідоцтва про реєстрацію- 7, для використання по дорогах загального призначення. Категорія транспортного засобу - М1. Торговельна марка: NISSAN . Країна виробництва: GB. Країна відправлення/експорту: Норвегія. Заявлена фактурна вартість 46 00 норвезьких крон. Митна вартість 182521,16 грн. Одержувач громадянка України ОСОБА_1 .

Вінницькою митницею Держмитслужби України було ініційовано, підготовлено та направлено до Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби проект запиту до митних органів Королівства Норвегія щодо правомірності ввезення ОСОБА_1 на територію України товарів, митне оформлення яких в здійснено в тому числі й за митною декларацією №24UA97U4.

11 вересня 2025 року листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби №26/26-04/7/2092 на адресу Вінницької митниці надійшли матеріали відповіді митних органів Королівства Норвегії.

Як слідує із відомостей вказаних у відповіді Норвезької митниці на запит Державної митної служби України про надання допомоги: «VIN: НОМЕР_2 - компанія ILIA AS сказала, що не подавала транспортний засіб і що вони не є його власником. Ми з`ясували, що власником транспортного засобу є інвестиційна банківська компанія Haroun bi log (ІБК). Норвезька компанія більше не здійснює діяльності. У ході нашого розслідування ми не можемо знайти експортної декларації цього транспортного засобу.»

Разом з цим, безпосередньо наданих компанією ILIA AS відповідей матеріали справи не містять.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих на адресу Начальника Вінницької митниці, від 21 листопада 2025 року, вбачається, що остання купувала транспортний засіб марки NISSAN, модель - QASHQAI, № кузова - НОМЕР_2 та транспортний засіб марки HYUNDAI, модель - IX35», № кузова - НОМЕР_3 на аукціоні в Норвегії. Продавця вона не пам`ятає, він привіз їй авто до Польщі, зв`язку з ним на даний час вона немає. Скільки разів вказані авто продавалися за кордоном та яким фірмам вона не знає та знати не може. Документи разом із автомобілем були передані їй в Польщі, на стоянці в місті Гдиня. Авто було ввезено на територію України через оформлену митну декларацію, всі платежі по розмитненню оплачені. Жодних порушень з її сторони не було.

Крім того на замовлення Вінницької митниці Держмитслужби ФОП ОСОБА_4 надано звіт 21120/25 про визначення вартості транспортного засобу, що ввозиться на територію України відповідно до якого середньо ринкова вартість автомобіля NISSAN QASHQAI+2, рік випуску 2011, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , об?єм двигуна - 1461 см3, станом на 08.05.2024, ймовірно складає 7625 євро, що за курсом НБУ становить 322603 грн.

Отже, митна служба вважає, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товару «Транспортний засіб марки «NISSAN», модель «QASHQAI», VIN-код НОМЕР_2 » через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання митному органу як підставу для переміщення товару інвойсу №2081 від 25.04.2024, що містить неправдиві відомості щодо відправника.

За диспозицією частини 1 статті 483 Митного кодексу України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані. Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати

дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 3 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Між тим, Митний кодекс України нормою статті 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень статті 265 Митного кодексу України наділений декларант.

Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

У протоколі йдеться про подання документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача.

Як встановлено судом, підставою для митного оформлення товару був інвойс, виготовлений та наданий компанією ILIA AS.

При цьому доказів того, що наданий під час митного оформлення інвойс №2081 від 25.04.2024 на транспортний засіб NISSAN QASHQAI AS 26898 VIN: НОМЕР_2 , вартістю 46000 норвезьких крон, є підробленим, одержаним незаконним шляхом, або таким, що містять неправдиві відомості, митним органом не надано.

ОСОБА_1 здійснювала митне декларування товару, на підставі наданих саме відправником документів, зокрема інвойсу, в якому отримувачем є ОСОБА_5 та встановлено вартість товару, яка відповідає заявленій в митній декларації.

При цьому жодних відомостей, що безпосередньо ОСОБА_1 має відношення до складення інвойсу, що був наданий для митного огляду.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що в справі відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 надала митному органу підроблені документи чи документи одержанні незаконним шляхом (висновки експертизи, показання свідків, вирок суду), які б доводили її вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відтак, не можливо стверджувати, що ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, таких, що містять неправдиві відомості щодо відправника.

Складаючи протокол про порушення митних правил, за вказаною статтею Митного кодексу України, Вінницька митниця не звернула уваги, що саме на неї покладено обов`язок довести не лише те, що подані ОСОБА_1 до митного органу документи містять неправдиві відомості, але й те, що остання була обізнана про це. Тобто, подаючи документи з неправдивими відомостями, усвідомлювала протиправний характер своїх дій та бажала настання наслідків цих дій, а саме пропуску на митну територію України товарів з приховуванням від митного контролю.

Відтак матеріали справи не містять доказів існування умислу ОСОБА_1 , як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого статтею 483 Митного кодексу України, спрямованого на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання як підстави для переміщення підроблених документів або документів, що містять неправдиві відомості, зокрема про відправників товарів, одержувача та вартості товарів.

Описані у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не охоплюються складом порушення митних правил, визначеного частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинено умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до митного орану документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (рішення ЄСПЛ в справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» «Вуліч проти Швеції» (VastbergataxiAktiebolagandVulic v. Sweden № 36985/97).

Встановлені судом обставини у своїй сукупності свідчать про те, що протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 складений на підставі припущень, за відсутності беззаперечних доказів наявності в її діях вини у будь-якій формі, а отже відсутності об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Будь-які відомості та докази протилежного ані протокол про порушення митних правил, ані матеріали справи про порушення митних правил, не містять.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У пункті 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Верховний Суд у п. 39 своєї постанови від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин не може йти мова про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного Кодексу України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та враховуючи вимоги закону, що сумніви мають трактуватись на користь притягуваного до відповідальності, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 458, 483, 527-529 МК України, статтями 9, 247, 283,284,294 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна