П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання Ткаченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 про відвід судді Фазикоша Олексія Васильовича від розгляду справи №308/16120/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

у провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикоша О.В. знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

08.12.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Фазикоша О.В. від розгляду справи. Заява обґрунтована тим, що суддя Фазикош О.В. та ОСОБА_1 були співробітниками кафедри господарського права юридичного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет», внаслідок чого протягом декількох років перебували в робочих стосунках. Крім того, з огляду на займані посади суддя Фазикош О.В. та заявниця працювали під прямим підпорядкуванням.

Учасники даної справи в судове засідання не з`явились. Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді за їх відсутності.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України при розгляді заяви про відвід судді в адміністративній справі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2016 року у справі «Білуга проти України», рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. При цьому судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявити самовідвід або бути відведений.

Враховуючи викладені у заяві про відвід судді обставини, суд вважає, що з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді в результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП заяву про відвід судді слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву про відвід судді Фазикоша О.В. у адміністративній справі №308/16120/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП задовольнити.

Відвести суддю Фазикоша О.В. від розгляду в адміністративній справі №308/16120/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Справу передати до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для виконання вимог для визначення судді в порядку ст. 35 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Й. Данко