Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/713/25 Головуючий у суді І інстанції: Бондаренко В.В.
Категорія: ст.130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

відмовлено в задоволенні заяви про розстрочку та відстрочку виконання постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення № 383/963/25,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2025 року, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 23 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

07 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області із заявою, в якій просить розстрочити та відстрочити виконання постанови суду в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. строком до завершення військового стану війни Російської Федерації з Україною, посилаючись на скрутне матеріальне становище, оскільки через військовий стан та позбавлення його права керування транспортними засобами, що було його основним заробітком, він не працевлаштований, а тому не може оплатити одноразово штраф.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 не надав доказів втрати роботи (звільнення) через воєнний стан, та не довів, що несплата ним штрафу пов`язана саме із запровадженням воєнного стану (збройної агресії РФ). Доказів скрутного матеріального становища до заяви не додано та матеріали справи не містять. Отже, обставини, на які посилається заявник документально не підтверджені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та повернути матеріали до суду першої інстанції для розгляду її заяви про розстрочку та відстрочку.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відеозапис на ДВД диску спростовує факт: керування транспортним засобом, факту виявлення ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення йому його прав.

На думку апелянта поліцейським не моли жодного законного права примушувати його до проходження огляду як на місці зупинки так і в умовах закладу охорони здоров`я.

Також, суддя суду першої інстанції одноособово розглянув його клопотання про відвід судді, чим на думку апелянта порушив його права.

Більш того, суд розглянув справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції залишити без змін, з таких підстав.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи судовою повісткою в електронній формі.

Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 301 КУпАП, за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Суд звертає увагу, що саме по собі посилання на відсутність стабільного доходу не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду, оскільки відсутні будь-які дані , які б підтверджували майновий стан апелянта..

Оскільки заявником не було надано належних та допустимих доказів наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за яких суддя може прийняти рішення про таку розстрочку, а також враховуючи, що нормами КУпАП не передбачено наявності інших обставин (підстав), при існуванні яких можливо розстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, вважаю, що підстави для задоволення заяви відсутні.

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з думкою судді суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні клопотання про розстрочення виплати штрафу.

Також не можуть бути враховані доводи апеляції про розстрочку виконання постанови з підстав наявності у нього складу адміністративного правопорушення, оскільки вказані доводи вже були предметом розгляду суду першої та апеляційної інстанції.

Що стосується доводів про те, що суддя одноособово розглянув його клопотання про відвід судді, чим на думку апелянта порушив його права, необхідно зазначити наступне.

Так, на запит апеляційного суду, голова Бобринецького районного суду Кіровоградської області надав інформацію стосовно того, що положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджене рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 року № 39 (із змінами) та Засади використання автоматизованої системи документообігу суду у Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, затверджені рішенням зборів суддів Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.03.2025 року № 2 не містять окремих положень, які передбачають обов`язок передачі для проведення автоматизованого розподілу заяв про відвід (самовідвід) судді у справах про адміністративні правопорушення для їх розгляду іншим суддею.

Розгляд заяв про відвід головуючого судді, поданих у справах про адміністративні правопорушення, що перебувають у провадженні судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області здійснюється тим же складом суду.

Разом із листом голова Бобринецького районного суду Кіровоградської області надав лист голови Кропивницького апеляційного суду в№ 04-04/498/2019 від 02.08.2019 відповідно до якого відсутність в КУпАП правового врегулювання відводу (самовідводу) судді, враховуючи короткі строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, нетривалі строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, посилання суду першої інстанції на аналогію закону та застосування порядку розгляду відводу (самовідводу) судді відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України, нівелює завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Натомість розгляд у провадженні про адміністративне правопорушення заявленого судді відводу цим же суддею не суперечить закону, правилам автоматизованого розподілу справи, та, враховуючи можливість апеляційного оскарження рішення судді, не порушує право сторін у справі на справедливий судовий розгляд.

За таких підстав, суддя Бондаренко В.В. мав право одноособово розглядати заявлений відвід. Крім того, у заяві про відвід відсутні законні підстави, які б могли слугувати причиною для відводу судді.

До того ж, чинний КУпАП України не передбачає права апеляційного суду після розгляду апеляційної скарги направляти на новий розгляд, що чітко регламентовано ч. 8 ст.298 КУпАП України.

Згідно ст.298 КУпАП України постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Водночас, варто звернути увагу ОСОБА_1 , що за наявності підстав відстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, він може звернутися до суду з повторним клопотанням, долучивши до нього докази на підтвердження таких обставин.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про розстрочку та відстрочку виконання постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення № 383/963/25,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук