пр. № 3/759/9470/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

29.11.2025 приблизно о 18 годині 14 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1 , на посп. Берестейський, 134/1 в м. Києві, був неуважний, не впевнився в безпеці під час руху заднім ходом та здійснив зіткнення з автомобілем "Сузукі" державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

29.11.2025 приблизно о 18 годині 14 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Сузукі" державний номерний знак НОМЕР_2 , на посп. Берестейський, 134/1 в м. Києві, був неуважний, не впевнився в безпеці та здійснив наїзд на автомобіль «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи ОСОБА_1 зазначив, що дійсно рухався заднім ходом, однак ДТП сталася з вини водія автомобіля "Сузукі" державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки ОСОБА_1 при здійснення маневру, а саме - рух заднім ходом, впевнився в безпечності маневру.

При розгляді справи ОСОБА_2 вину не визнав, зазначив, що дійсно рухався заднім ходом, однак ДТП сталася з вини водія автомобіля «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки ОСОБА_2 на момент зіткнення встиг зупинити свій автомобіль.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 1.4 Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддею досліджено всі надані докази.

Так, схема місця ДТП, яка підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди, розташування автомобілів, характер їх пошкоджень та місце зіткнення транспортних засобів, які ніким не оспорювались, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідчать про порушення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ПДР України.

З огляду на схему ДТП, можна підсумувати, що обидва транспортні засоби отримали характерні пошкодження, що в свою чергу, підтверджує той факт, що зіткнення відбулося під час руху обох автомобілів заднім ходом.

Згідно з ПДР України, водій, який виконує рух заднім ходом, зобов`язаний переконатися у безпеці свого маневру та не створювати перешкод іншим учасникам руху.

Відповідно до матеріалів справи, як автомобіль «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1 так і автомобіль "Сузукі" державний номерний знак НОМЕР_2 рухались заднім ходом, що саме по собі є маневром, який потребує підвищеної уваги.

З наданого ОСОБА_2 на огляд судді відеозапису, вбачається, що дійсно автомобіль «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль "Сузукі" державний номерний знак НОМЕР_2 рухаються заднім ходом, та водій останнього зупиняється, створюючи перешкоду водію автомобіль «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_1 і в цей момент між ними відбувається ДТП.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 29.11.2025 вбачається, що невиконання як водієм ОСОБА_1 так і водієм ОСОБА_2 п. 10.9 ПДР України знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки водії під час руху транспортних засобів заднім ходом, повинні були переконатись, що це не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що ДТП сталось не з їх вини, суд відхиляє, адже вони не підтверджуються матеріалами справи та суперечать обставинам, встановленим під час розгляду, зокрема, водій ОСОБА_1 був зобов`язаний переконатися у відсутності перешкод, а водій ОСОБА_2 був зобов`язаний не створювати перешкоди, чого вони не зробили, що і стало безпосередньою причиною ДТП.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 527291 від 29.11.2025, в якому зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 527281 від 29.11.2025, в якому зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, про наявність в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу порушника, його відношення до скоєного та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_2 , суддя враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу порушника, його відношення до скоєного та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання осіб, що вчинили дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення іншого більш суворого виду стягнення такого як позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ст. 124 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 605 гривні 60 коп.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 605 гривні 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик