ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/647/25 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Недокуса В.І., розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Недокуса В.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 11 серпня 2025 року о 08 год. 20 хв. в м.Тернопіль, по вул.Текстильна, 1А керував транспортним засобом марки AUDI A6, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 6820, результат огляду 0,66 проміле (тест №2103 від 11 серпня 2025 року). Із даним результатом ОСОБА_1 був не згідний та погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Результат огляду в медичному закладі підтверджується висновком лікаря №331 від 11 серпня 2025 року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Недокус В.І. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2025 року та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є необґрунтованою, прийнятою з істотними порушеннями норм процесуального та невірним застосуванням норм матеріального права.

Звертає увагу, що ні матеріали справи, ні надані працівниками поліції відеозаписи з місця зупинки транспортного засобу, не підтверджують підстави для зупинки транспортного засобу, мету перевірки документів водія та військово-облікові документи.

Зазначає, що відеозапис з нагрудної камери розпочинається після сплину 4-х хвилин після фактичної зупинки т/з, однак суд неточність у фіксування часу розтлумачив в користь працівників поліції.

Вважає, що судом першої інстанції не надано належного обґрунтування на спростування твердження сторони захисту щодо підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки на відеозаписі не відображається така ознака, як тремтіння пальців рук, що в свою чергу слугує приводом для безпідставного проведення огляду на стан сп`яніння.

Посилається на те, що ОСОБА_1 не роз`яснено прав, передбаченого ст.268 КУпАП, в тому числі ст. 63 Конституції України.

Стверджує, що апелянтом надано суду ряд доказів про хронічне захворювання кишково-шлункового тракту, що могло викликати неточності в показниках газоаналізатора та що йому необхідне право керування т/з тому, що має сина інваліда.

Вказує, що огляд лікарем на стан алкогольного сп`яніння було проведено формально та з порушенням вимог Інструкції.

Зазначає, що в діях ОСОБА_1 працівниками поліції недоведені належним чином подія та вина особи, тому мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки рішення після закінчення справи не було проголошено апелянту.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Недокуса В.І., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 419361 від 11 серпня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 11 серпня 2025 року о 08 год. 20 хв. в м.Тернопіль, по вул.Текстильна, 1А, керував транспортним засобом марки AUDI A6, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 6820, результат огляду 0,66 проміле (тест №2103 від 11 серпня 2025 року). Із даним результатом ОСОБА_1 був не згідний та погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Результат огляду в медичному закладі підтверджується висновком лікаря №331 від 11 серпня 2025 року, від керування т/з водій був відсторонений, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до відеозапису камер поліцейських вбачається, що 11 серпня 2025 року о 09:06:30 поліцейським відділенням поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Макар А.Д. було виявлено автомобіль марки AUDI A6, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в м.Тернопіль, по вул.Текстильна, 1А, яким керував т/з обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, тому постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5450493, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 510 грн. за порушення п. 2.3.в. ПДР.

Як стверджує відеозапис, під час спілкування, в ході перевірки документів, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей.

В подальшому, поліцейський запропонував водієві продути алкотестер Драгер для визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Пройшовши огляд, його результат на місці зупинки виявився позитивним - 0,66 проміле. Із даним результатом ОСОБА_1 був не згідний та погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, складеного на підставі даних акту медичного огляду від 11 серпня 2025 року о 09 год. 56 хв., ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, про що останній був повідомлений.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 серпня 2025 року.

Відповідно до п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проведено у відповідності із вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, лікарем закладу охорони здоров`я ОСОБА_2 , що підтверджується складеним ним висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 11 серпня 2025 року о 09 год. 27 хв., що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Не заслуговує на увагу посилання апелянта, що ні матеріали справи, ні надані працівниками поліції відеозаписи з місця зупинки транспортного засобу не підтверджують підстави для зупинки транспортного засобу, мету перевірки документів водія та військово-облікові документи, оскільки відповідно до відеозапису працівниками поліції було виявлено автомобіль марки AUDI A6, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в м.Тернопіль, по вул.Текстильна, 1А, яким керував т/з обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, за що винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5450493, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений Правилами дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як причина зупинки транспортного засобу. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.

Безпідставними є посилання апелянта, що відеозапис з нагрудної камери розпочинається після сплину 4-х хвилин після фактичної зупинки т/з, однак суд неточність у фіксування часу розтлумачив в користь працівників поліції, оскільки такі обставини не спростовують в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не впливають на висновки суду про доведеність винуватості останнього у його вчиненні.

Не заслуговує на увагу, що судом першої інстанції не надано належного обґрунтування на спростування твердження сторони захисту щодо підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, вказуючи, що на відеозаписі не відображається така ознака, як тремтіння пальців рук, що в свою чергу слугує приводом для безпідставного проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до відеозапису працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук, на яку посилається апелянт. Відповідною Інструкцією передбачено, що при наявності таких ознак, є підстави для проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, будь-яких зауважень з цього приводу, водій не висловлював та зауважень не зазначав.

Посилання на те, що ОСОБА_1 не роз`яснено прав, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі ст. 63 Конституції України, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до відеозапису працівником поліції було роз`яснено водію права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на користування правовою допомогою.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що апелянтом надано суду ряд доказів про хронічне захворювання кишково-шлункового тракту, що могло викликати неточності в показниках газоаналізатора та що йому необхідне право керування т/з тому, що має сина інваліда, оскільки такі обставини не впливають на відповідальність останнього.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що огляд лікарем на стан алкогольного сп`яніння було проведено формально та з порушенням вимог Інструкції, оскільки відповідно до відеозапису огляд було проведено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1413/27858. та будь-яких зауважень чи заяв у щодо порушення порядку огляду ОСОБА_1 не подавав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Також, враховуючи, що ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови отримав поза межами строку на апеляційне оскарження, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Недокуса В.І. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя