Провадження № 3/679/75/2025
Справа № 679/99/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий Відділом поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гостомель Бучанського району Київської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

встановив:

19 січня 2025 року, приблизно о 00 годин 03 хвилини, правопорушник ОСОБА_1 , керуючи власним транспортним засобом марки «Volkswagen Bora», державний номерний знак « НОМЕР_3 », по вулиці Чорновола, 24, міста Нетішин, з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тощо), у порушення вимог п.2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

У судове засіданні правопорушник ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, узгодивши за своїм захисником адвокатом Вітошком Ю.Г. свою позицію щодо розгляду справи, надавши відповідні клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, за визначених у протоколі обставин, у зв`язку з відсутністю події і складу (а.с.87-92), а також, за умов визнання винуватим, про призначення стягнення з урахуванням принципу індивідуалізації (а.с.82-85).

Тож, не дивлячись на відсутність будь-яких пояснень з боку правопорушника ОСОБА_1 по суті адміністративного проступку, як безпосередньо після вчинення, так і під час розгляду справи в судовому засіданні, в тому числі, з урахуванням аргументів, викладених стороною захисту у відповідних клопотаннях, суд вважає, що провина правопорушника ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, доведена зібраними та дослідженими під час судового розгляду доказами, наявними в матеріалах, скерованих до суду.

Так, із дослідженого у судовому засіданні акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19 січня 2025 року (Додаток 2 до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (розділ ІІ п.10 (а.с.4) вбачається, що правопорушник ОСОБА_1 , після виявлення правоохоронцями у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тощо, відмовився пройти відповідний огляд на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810».

Із дослідженого у судовому засіданні направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 19 січня 2025 року (Додаток 1 до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (розділ ІІ п.8 (а.с.3) вбачається, що 19 січня 2025 року, о 00 годин 25 хвилин, водій ТЗ правопорушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з виявленими, в результаті огляду, проведеного поліцейським, наявними ознаками сп`яніння, а саме: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хиткої ходи, тощо, направлялася до закладу охорони здоров`я КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» для проходження відповідного медичного огляду.

Із дослідженої у судовому засіданні інформації комп`ютерної системи «ІПНП» (а.с.8) вбачається, що 26 серпня 2014 року на ім`я правопорушника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , видано посвідчення водія серії НОМЕР_4 (категорії «В» (з 26 серпня 2014 року), з терміном дії до 26 серпня 2044 року.

Із дослідженої у судовому засіданні інформації комп`ютерної системи «ІПНП» (а.с.7) вбачається, що, згідно обліково-реєстраційних даних комп`ютерної системи «ІПНП», транспортний засіб марки «Volkswagen Bora», державний номерний знак « НОМЕР_3 », зареєстрований у ТСЦ 3247 міста Буча Київської області, належить правопорушникові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Із досліджених у судовому засіданні файлів, що містяться на диску з аудіо/відео-записом події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, від 19 січня 2025 року, долученого до матеріалу про адміністративне правопорушення відносно правопорушника ОСОБА_1 (до протоколу серії ЕПР1 №224593 від 19 січня 2025 року (а.с.2,9) вбачається, що 19 січня 2025 року, в нічний час, водій ТЗ марки «Volkswagen Bora», державний номерний знак « НОМЕР_3 », правопорушник ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в межах адміністративної території міста Нетішин, зупинився на вимогу ПП, будучи наздогнаний правоохоронцями у дворі багатоповерхівок, і, вийшовши із салону ТЗ, саме із водійського місця, що убачається із відеозапису, де чітко видно, хто із присутніх в якості пасажирів, залишив автомобіль, і звідки безпосередньо вийшов правопорушник ОСОБА_1 , в подальшому, під час спілкування з правоохоронцями, після виявлення у правопорушника ОСОБА_1 співробітниками ПП ознак алкогольного сп`яніння, на пропозицію пройти в установленому порядку відповідний огляд, як на місці зупинки ТЗ, так і в медичному закладі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмовився в проходженні запропонованої процедури, без пояснення причин прийнятого рішення, при цьому, не заперечуючи також і вживання алкогольних напоїв перед керуванням ТЗ, що також підтверджується наданим відеозаписом, зокрема: файл І (запис 00:22:42), файл ІІ (запис 00:25:43) підтвердження вживання алкогольних напоїв з боку правопорушника ОСОБА_1 , файл І (запис 00:22:50), файл ІІ (запис 00:25:51) відмова правопорушника ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ, файл І (запис 00:22:53), файл ІІ (запис 00:25:54) відмова правопорушника ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, крім того, за змістом відеозапису вбачається надання правопорушником ОСОБА_1 на огляд правоохоронцям свого посвідчення водія (файл ІІ (запис 00:25:38), а також, роз`яснення останньому з боку ПП прав і обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП (файл І (запис 00:23:44), в тому числі, і наслідки відмови від проходження відповідного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки ТЗ, так і в медичному закладі, що полягають у складанні протоколу за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП.

За таких обставин, суд, дослідивши письмові матеріали справи, а також, відтворивши у судовому засіданні диск з аудіо/відео-записом події інкримінованого правопорушнику ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, від 19 січня 2025 року, і, оцінюючи надані Відділом поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області докази, які, на думку суду, узгоджуються проміж собою та не викликають будь-яких сумнівів у своїй належності та допустимості, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, приходить до висновку, що винність правопорушника ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не зважаючи на відсутність будь-яких докладних пояснень по суті адміністративного правопорушення, як безпосередньо після вчинення у відповідному протоколі/матеріалах, так і під час розгляду справи, знайшла своє повне підтвердження у суді та доведена змістом досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема:

акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19 січня 2025 року (а.с.4), який свідчить, що правопорушник ОСОБА_1 , після виявлення правоохоронцями у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тощо, відмовився пройти відповідний огляд на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810»,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 19 січня 2025 року (а.с.3), зміст якого підтверджує направлення правопорушника ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хиткої ходи, тощо, до закладу охорони здоров`я КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» для проходження відповідного медичного огляду,

а також, змістом відтворених у судовому засіданні на диску з аудіо/відео-записом події інкримінованого правопорушнику ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, файлів (а.с.2,9), де зафіксовано факт порушення правопорушником ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, в частині керування ТЗ марки «Volkswagen Bora», державний номерний знак « НОМЕР_3 », в межах адміністративної території міста Нетішин, та відмова останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки ТЗ, так і у медичному закладі, за вказаних у протоколі обставин, тобто, 19 січня 2025 року, у нічний час,

у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду не має, та які, на переконання суду, є ґрунтовними, належними, допустимими і достовірними, оскільки, отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, доповнюючи один одного, і, відповідно, у своїй сукупності, підтверджують провину правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та винність останнього у його скоєнні.

Тож, на думку суду, співробітниками ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області зібрано достатньо доказів для ухвалення остаточного рішення у справі, які, на переконання суду, не викликають будь-яких сумнівів, узгоджуються проміж собою, а також, зі змістом протоколу та наданими до суду матеріалами справи, надаючи суду підстави розцінювати відмову правопорушника ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки ТЗ, так і в медичному закладі, в тому числі, і аргументи, викладені стороною захисту у відповідному клопотанні, в частині порушення правоохоронцями чинних вимог нормативно-правових актів, що регламентують дії співробітників поліції під час виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного сп`яніння, виключно, як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, і саме зазначені дії правопорушника ОСОБА_1 в частині відмови від проходження запропонованої процедури, як навмисну поведінку для унеможливлення проведення відповідного тесту, і саме таку поведінку правопорушника ОСОБА_1 суд розцінює, як свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на внутрішньому переконанні про непотрібність проходити зазначений огляд, в силу існування певних причин, відомих лише освідчуваній особі, що, на переконання суду, є підтвердженням того, що особа усвідомлює можливі негативні наслідки, які можуть бути результатом такого огляду, і що, на думку суду, стверджує про бажання уникнути відповідальності за вчинене.

До того ж, під час судового розгляду жодного переконливого доказу, який би міг піддати сумніву вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, з боку правопорушника ОСОБА_1 , та винуватість останнього, а також, який би свідчив, про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, судом не встановлено.

Натомість, на переконання суду, дії співробітників ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, котрі, помітивши в поведінці та зовнішності правопорушника ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у п.3 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яким є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, та встановлення яких є виключною компетенцією працівника поліції, у якого є підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану за суб`єктивним сприйняттям наявних факторів, запропонували правопорушнику ОСОБА_1 пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп`яніння, повністю відповідають вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, та узгоджуються з положеннями ст.266 КУпАП в цілому.

Тож, на переконання суду, правопорушник ОСОБА_1 після встановлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, під час керування ТЗ, за визначених в протоколі обставин, що не заперечує і сам правопорушник ОСОБА_1 на аудіо/відеозаписі події, в тому числі, і вживання алкогольних напоїв, зобов`язаний був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, на вимогу ПП, після встановлення певних ознак працівником поліції, оскільки, правопорушнику ОСОБА_1 інкримінується саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (п.2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), а не керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння (п.2.9 ПДР України).

І, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 КУпАП (п.7 розділ І Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року).

Тож, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв ТЗ, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку зазначених осіб до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше, ніж протягом 2 годин, з моменту виявлення підстав для його проведення.

При цьому, дії правоохоронців не повинні бути пов`язані з вмовлянням правопорушника пройти відповідний огляд, як на місці зупинки ТЗ, так і у медичній установі, оскільки, саме за змістом ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим, суд не приймає вказані стороною захисту у клопотанні про закриття адміністративного провадження, аргументи в цій частині, зокрема, пов`язаний з твердженням, що стосовно правопорушника ОСОБА_1 чинився тиск, пов`язаний з погрозою виклику ВСП, та мала місце провокація адміністративного проступку, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, під час оформлення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки, як пропозиція необхідності проходження відповідної процедури боку співробітників ПП, в тому числі, і роз`яснення щодо наслідків, так і відмова водія правопорушника ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду на стан сп`яніння, зафіксовані відеозаписом події.

Окрім того, дії співробітників ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, в даній ситуації, також повністю відповідають положенням п.6 розділу 10 «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, відповідно до яких у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Фіксація адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, стосовно правопорушника ОСОБА_1 , відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кіно- зйомки, відеозапису, засобів фото- і кіно- зйомки, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року, і, відповідно, будь-які правові підстави вважати долучений до матеріалів провадження аудіо/відео-запис неналежним чи недопустимим доказом відсутні.

Тож, на переконання суду, дії працівників поліції при виконанні своїх обов`язків, зафіксовані на аудіо/відео-запису події, не були свавільними, оскільки, поліція, відповідно до покладених завдань, наділена повноваженнями регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням ПДР України його учасниками.

Згідно із ст.9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, підлягає застосуванню в Україні, як частина національного законодавства, що повністю узгоджується з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, за якими суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2007 року (справа «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства») зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки, володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики ЄСПЛ, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, і така доведеність провини може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто, таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року (справа «Ireland v. the United Kingdom»), критерій доведення якого «поза розумним сумнівом» застосовує ЄСПЛ що при оцінці доказів (рішення від 21 липня 2011 року (справа «Коробов проти України»).

Водночас, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, наголошує, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, дії правопорушника ОСОБА_1 за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП, на переконання суду, кваліфіковані правильно, оскільки, правопорушник ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

При визначенні стягнення, суд, у відповідності до положень ст.33 КУпАП, враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 , відповідно до матеріалів справи, перебуває на військовій службі та є військовослужбовцем, періодично виконуючи службові завдання в зоні бойових дій, не є особою з інвалідністю, має постійне місце мешкання, посвідчення водія отримував (а.с.8).

Обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням обставин та характеру вчиненого правопорушення, особи, ступеню вини та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, не є особою з інвалідністю, має постійне місце мешкання, і, одночасно, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність порушника, і, разом з тим, беручи до уваги суспільну небезпеку вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, що є найбільш небезпечним у сфері безпеки дорожнього руху та становить реальну небезпеку, як для учасників дорожнього руху, так і для суспільства в цілому, загрожує здоров`ю та життю пересічних громадян, а також, враховуючи тяжкість ймовірних наслідків від скоєного, суд, надаючи оцінку вказаним обставинам у їх сукупності, вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбачені санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, що, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також, запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_1 будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, суд не вбачає з вищевказаних причин, в тому числі, суд не вбачає і підстав до не застосування до правопорушника ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, про що йдеться у клопотання сторони захисту про призначення стягнення з урахуванням принципу індивідуалізації (а.с.82-85), оскільки, нормами чинного КУпАП не передбачено можливість застосування до винної особи стягнення, не визначеного санкцією статті, або ж призначення іншого стягнення, ніж передбачено частиною статті КУпАП, і, що, відповідно, на переконання суду, за умов, визначених стороною захисту, буде порушувати вимоги забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, встановлені ст.7 КУпАП, за якими провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, та, в цілому, не буде відповідати завданню провадження в справах про адміністративні правопорушення, яким є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, в тому числі, і завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначеним ст.1 КУпАП.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст.4 ч.2 п.5) Закону України «Про судовий збір», стягнути з правопорушника ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, оскільки, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Речовий доказ у справі: оптичний носій інформації диск DVD-R ТМ «Verbatim», 4,7 Gb 16 х 120 min, з аудіо/відео-записом події, долучений до матеріалу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП (а.с.9), підлягає зберіганню в матеріалі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищенаведене, керуючись ст.1, ст.7, ст.33, ст.40-1, ст.130 ч.1, ст.221, ст.245, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Речовий доказ у справі: оптичний носій інформації диск DVD-R ТМ «Verbatim», 4,7 Gb 16 х 120 min, з аудіо/відео-записом події, долучений до матеріалу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП, зберігати в матеріалі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: