ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3311/25 Номер провадження 33/814/952/25Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Писаренко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, РНОКПП: НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 17.07.2025 о 17 год. 15 хв. у с. Великий Тростянець, Полтавського району, Полтавської області, по вул. Шляхова, 35, керував транспортним засобом Geely FE2 д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно нього скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевим судом на було враховано недостатність доказів, які підтверджують як факт керуванням транспортним засобом так і наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що 17 липня 2025 року він знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , на святкуванні ювілею свого знайомого. На прохання ОСОБА_2 він надав свій автомобіль марки Geely Fe-2, державний номер НОМЕР_2 для поїздки у місто Полтава, але через деякий час зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що за селом Великий Тростянець він з`їхав з проїжджої частини у чагарники лісової посадки, після чого він попросив сусіда ОСОБА_3 відвезти його своїм автомобілем до місця події.

Зазначає, що прибувши на місце події побачив свій автомобіль марки в чагарниках лісосмуги. Після невдалих зусиль витягти автомобіль на узбіччя дороги, він попросив ОСОБА_3 підвезти ОСОБА_2 в село Великий Тростянець до тракторної бригади, щоб вони допомогли витягти автомобіль, а сам залишився біля автомобіля.

Вказує, що на початку 18 години до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції, яким він пояснив, що є лише власником автомобіля, ним не керував, а тільки знаходився на узбіччі дороги та чекав на допомогу. Але, не зважаючи на надані пояснення поліцейський запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та він не погодився, так як неодноразово зазначав, що не керував автомобілем. Після чого поліцейські склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що в матеріалах справи немає жодних доказів на підтвердження керування ним транспортним засобом, а відеозапис з бодікамери поліцейського підтверджує факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що ним і не заперечується. Разом з тим, даний доказ не підтверджує факт керування ним транспортним засобом, навпаки, на відеозаписі зафіксовані неодноразові заперечення факту керування транспортним засобом.

Крім того вказує, що на відеозаписі відображено перебування на місці події свідка ОСОБА_3 , що підтверджує правдивість його пояснень та відповідність їх фактичним обставинам. Разом з тим, даний свідок не був опитаний поліцейськими.

Також зазначає, що в оскаржуваній постанові суд зазначив, що «не бере до уваги показання свідків, оскільки їх свідчення не підтвердженні жодним іншим об`єктивним доказом», при цьому суд не зазначив, якими ще доказами він повинен довести факт керування автомобілем ОСОБА_4 , окрім як своїми показаннями, показаннями самого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_3 .

Будучи належним чином повідомленими, учасники провадження в судове засідання не з`явилися, просили здійснювати розгляд без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 17.07.2025 серії ЕПР1 № 394553; направлення водія транспортного засобу до КП ПОР ПОНД м. Полтава, вул. Медична, 1, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2025, відеозапису події.

Усупереч версії, викладеній в апеляційній скарзі, на відеозаписі зафіксовано, як працівникам поліції ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом Geely FE2 д.н.з. НОМЕР_2 за викладених у протоколі та постанові суду обставин, вказав, що він не впорався із керуванням та виїхав за межі проїзної частини дороги та врізався у дерева.

Під час спілкування із ОСОБА_1 , у працівників поліції виникли підозри про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, йому неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я, роз`яснено наслідки відмови.

Слід звернути увагу, що встановлення ознак сп`яніння, що є підставою для направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до чинного законодавства відноситься до компетенції поліцейського, а не суду.

Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився.

Крім того, ОСОБА_1 було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП.

На підставі наведеного вважаю, що наданий суду відеозапис в повному обсязі відображає обставини вчиненого правопорушення.

Істотних порушень правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Враховуючи наведене, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан