ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2863/25 Справа № 202/5107/25 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Філіповського В.В., на постанову Індустріального районного суду м. Дніпра від 03 червня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

захисника Філіповського В.В.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м. Дніпра від 03 червня 2025 року ОСОБА_1 24.03.2025 року об 11.15 годин у м. Дніпрі, пр. Слобожанський, 96 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 313D, н/з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку та підтверджується висновком медичного закладу КП "ДБКЛПД" ДОР №1045 від 11.04.2025 року, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Філіповський В.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якого не було повідомлено про час та місце розгляду справи. Крім того, ОСОБА_1 не був обізнаний про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 14.10.2025 року після ознайомлення з матеріалами справи. По суті просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що постанова Індустріального районного суду м. Дніпра є незаконною та необґрунтованою, яка винесена судом з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що суд не звернув увагу та не дав оцінку тому факту, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився поруч з ним, отже, не міг вважатися особою, яка керує транспортним засобом. Також звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Зауважує, що суд першої інстанції залишив без уваги, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проведено за допомогою хроматогрофа Кристал Люкс, виробник якого фірма Мета Хром РФ (росія), який має проходити кожного року відповідну повірку, проте така повірка не могла бути проведена, оскільки на території України діють інші стандарти допуску повірки, ніж в росії, крім того, відповідно до постанови КМУ, медичні засоби, які вироблені в росії, заборонені для ввезення на територію України. Станом на 15.10.2025 року КП ДБКЛПД ДОР не володіє інформацією та не змогло повідомити чи проводилася Державним експертом центра МОЗ експертиза хроматогрофа Кристал Люкс, виробник якого фірма Мета Хром РФ (росія), перед його реєстрацією як медичного виробу. Крім того, відсутня інформація, що хроматогроф Кристал Люкс має спеціальний документ Держлікслужби, КП ДБКЛПД ДОР не змогло повідомити захисника, чи проводилася реєстрація зазначеного апарату на території України як медичного виробу, із зазначенням дати його реєстрації та на підставі яких документів проводилася ця реєстрація. Наголошує на тому, що відеозапис є пошкодженим або відсутнім, тому суд першої інстанції був позбавлений можливості встановити фактичні обставини справи. Вказує на те, що на відеозаписах відсутній цифровий підпис як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій. Вважає, що надані суду відеозаписи не є допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 03 червня 2025 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 19 жовтня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена за відсутності учасників справи, доказів направлення постанови на адресу ОСОБА_1 матеріали справи не містять, про наявність постанови останній дізнався 14.10.2025 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №312282 від 26.04.2025 року, рапортом співробітника поліції, відеозаписом співробітників поліції щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, висновком КП "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР" №1045 від 11.04.2025 року.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується наданими КНТ ДБКЛПДДОР на запит апеляційного суду документами стосовно проходження ОСОБА_1 медичного огляду з метою виявлення наркотичного сп`яніння, а саме: актом медичного огляду №1045 від 24.03.2025 року, направленням ОСОБА_1 на медичний огляд, результатами лабораторних досліджень, висновком за результатами медичного огляду, усвідомленою згодою на проведення медичного огляду, журналом реєстрації медичних оглядів, які підтверджують перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, апеляційним судом не встановлено порушень процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного Інструкцією, оскільки його було проведено у спеціалізованому медичному закладі кваліфікованим лікарем-наркологом

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

На даному відеозаписі хоч і відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , проте в процесі розмови з працівниками поліції водій не заперечував факт керування автомобілем, тому доводи адвоката щодо відсутності доказів керування транспортним засобом не заслуговують на увагу.

Таким чином, зміст долученого до справи диску свідчить про те, що на ньому зафіксовано саме події, які є предметом розгляду у даній справі, вони відображають фактичні дані, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.

Доводи апеляційної інстанції про те, що наявні у матеріалах справи відеозаписи не можна вважати допустимими та належними доказами, так як відеофіксація здійснювалася не безперервно апеляційний суд відхиляє, оскільки він є безперервним у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що дійсно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 року №1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що відеозапис не підписаний цифровим електронним підписом, оскільки статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що у разі зберігання електронного документу на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронні документи, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.

Таким чином, записані на оптичний диск (носій інформації) електронні файли у вигляді відеозаписів є оригіналом (відображенням) електронного документу, а тому не потребують засвідчення їх електронним цифровим підписом.

Відтак, долучений до справи відеозапис є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи письмового направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння є безпідставними з огляду на наступне.

Так, огляд особи на стан сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року (зі змінами), згідно яких, якщо водій погодився на проведення огляду він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року та п. 7 Порядку від 17 грудня 2008 року).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, перший примірник якого видається під підпис поліцейському (п.п. 17, 20 розділу ІІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року, п. 13 Порядку від 17 грудня 2008 року).

Отже, за змістом вищенаведених норм, направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення цим лікарем огляду особи, і відповідно таке направлення залишається у лікаря, а в разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу має бути долучено до матеріалів адміністративного провадження.

Таким чином, оскільки працівниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до медичної установи для проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно направлення було вручено лікарю, тому у даному випадку підстави для його долучення до матеріалів справи відсутні.

Не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проведено за допомогою хроматогрофа Кристал Люкс, виробник якого фірма Мета Хром РФ (росія), оскільки дані обставини не підтверджуються матеріалами справи, витребувані апеляційним судом документи стосовно проходження ОСОБА_1 медичного огляду не містять посилання на застосування хроматогрофа Кристал Люкс. Згідно результату токсикологічного дослідження №2104 від 24.03.2025 року, дослідження біологічних матеріалів ОСОБА_1 проводилося газовою хроматографією ХРОМ 5.

Крім того, безпідставними є доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не повідомляли про існування протоколу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 21.04.2025 року за вих.№4213/41/19/01-2025 ОСОБА_1 було направлено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції за фактом вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Будь-які інші доводи апелянта сприймаються судом, як спроба уникнути відповідальності, оскільки об`єктивних доказів, які могли б спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано.

З огляду на зазначене, викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокату Філіповському В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпра від 03 червня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Філіповського В.В. залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпра від 03 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот