Справа № 735/914/25 Головуючий у 1 інстанції Грушко О. П.
Провадження № 33/4823/939/25
Категорія - - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 07 липня 2025 року, близько 00 год 12 хв, у с. Рождественське, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, по вул. Травневій, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився із застосування газоаналізатора Drager Alcotest, результат тестування - 0,27 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, а провадження в справі закрити. В обґрунтування скарги посилається на те, що поліцейські на місці зупинки не надали йому копію акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення водія на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Крім того, працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 , що він може не погоджуватися з результатами огляду із застосуванням спеціального технічного засобу і має право пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я. Зазначає, що місцевий суд, враховуючи істотні порушення при проведенні його огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, незаконно не визнав вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП. Апелянт, посилаючись на ст.62 Конституції України, наголошує, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник повторно не з`явилися, про час і місце розгляду справи були поінформовані належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Зазначені вимоги судом першої інстанції виконано не в повному обсязі.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутня, з огляду на таке.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №383656 від 07.07.2025, ОСОБА_1 , 07 липня 2025 року, близько 00 год 12 хв, по вул. Травневій, у с. Рождественське, Новгород-Сіверського району, керував автомобілем ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився із застосування газоаналізатора Drager Alcotest, результат тестування - 0,27 проміле, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП ( а.с.2).

З Акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що огляд водія ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками такого стану, як запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», показчик тесту становив - 0,27 проміле.

Як слідує з інформації з роздруківки приладу Drager Alkotest 6810, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 0,27 проміле, з яким останній погодився та поставив свій підпис (а.с.2).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення комендантської години. Під час перевірки документів та спілкування у поліцейських виникла підозра про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або а в закладі охорони здоров`я, водій погодився пройти огляд на місці зупинки. Результат огляду - 0,27 проміле. Поліцейський роз`яснив водію його права, у тому числі право на правову допомогу, та склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП після чого, ознайомив водія з його змістом.

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з технічними характеристиками приладу «Драгер», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння. Більш того, при перевищенні покажчика приладу на 0,05 від норми, з урахуванням допустимої норми похибки в робочих умовах у покажчиках приладу, присутність запаху алкоголю малоймовірна.

Отже, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю у повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 , не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

За таких обставин, коли зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у водія не було, застосування технічного приладу показало наявність алкоголю в незначній кількості більше від норми, що з урахуванням допустимої похибки в роботі технічного приладу та куріння водія, свідчить про його тверезий стан та виключає відповідальність за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що місцевий суд при розгляді даної справи не перевірив дотримання поліцейським вищезазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а його висновки в постанові про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст.9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає безумовному скасуванню, а справа - закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний