КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/4194/2025 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Шуленковою В.В., за участю: захисника - адвоката Шмарова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника - адвоката Шмарова Олексія Валерійовича на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник Шмаров О.В.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року у справі №759/12072/25 щодо ОСОБА_1 . Зупинити провадження у справі №759/12072/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до його звільнення з військової служби.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник зазначає про те, що в ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, поряд з проходженням огляду на місці за допомогою спеціального технічного пристрою «алкотестер драгер ARJL-0269», підлягає доведенню факт наявності у цього водія ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений Інструкцією. Так, на відеозаписі з нагрудних камер, вбачається, що працівники поліції зазначають припущення, які суд трансформував в зізнання ОСОБА_1 , що він вживав алкогольні напої та сів за кермо в алкогольному сп`янінні.

Разом з тим, підписи в протоколі, чеку драгеру, акті огляду були проставлені ОСОБА_1 виключно під вказівку поліцейського.

Захисник зазначає про те, що жодного роз`яснення щодо прав та обов`язків особи, щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було повідомлено. Крім того, з відео вбачається, що в машині за слів ОСОБА_1 знаходилась вогнепальна зброя, яка рахувалась за ним, як за військовослужбовцем і весь час ОСОБА_1 переймався тільки тим, щоб дана зброя не була безпідставно вилучена.

Також, звертає увагу на те, що на місці події здійснювалась проста бесіда працівників поліції з водієм ОСОБА_1 і жодних процедур щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не відбувалось.

Разом з тим, під час проведення огляду із застосуванням спеціального технічного пристрою «алкотестер драгер ARJL-0269», який показав результат позитивний 0.99 %, поліцейські очікували результат у 2,5 ‰, про що було заявлено на бодікамеру поліцейським, що доводить те, що навіть огляд не було здійснено в рамках розгляду адміністративної справи, тобто з відео вбачається, що відбулися порушення ч.2 ст.19 Конституції України.

Отже, таке поводження поліцейських знівелювало саму процедуру огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, що унеможливило ОСОБА_1 заявити свою незгоду з результатами «алкотестера драгер ARJL-0269», а на відео з бодікамер відсутня будь-яка згода водія з результатами огляду.

Зазначає про те, що водій ОСОБА_1 мав на меті прибути до суду та надати свої пояснення щодо даної ситуації, однак суд першої інстанції не надав водієві такої можливості, що свідчить про те, що суд першої інстанції знову ж таки припускає, що обставини, які перешкоджали притягненню винної особи до адміністративної відповідальності - відсутні.

Звертає увагу на те, що відповідно до практики ЄСПЛ, деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Отже, на переконання захисника, у даному випадку доцільно буде застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві, а саме положення КПК України, які визначають порядок та умови зупинення судового провадження.

Також, зазначає про те, що у разі коли положення законодавства про адміністративні правопорушення не регулюють або неоднозначно регулюють питання судового провадження, то застосовуються загальні (основні) засади (принципи) судочинства України, передбачені у ст.129 Конституції України, розділі І ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах. Так, з матеріалів справи вбачається, що на теперішній час особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 проходить військову службу у складі Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою командира вказаної військової частини. При цьому, відповідно до даної довідки зазначено, що ОСОБА_1 з 16.11.2022 року і по сьогоднішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та перебуває в зоні активних бойових дій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.05.2025 року приблизно о 04 год. 10 хв. у м. Києві по вул. Берестейське Шосе 8А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mitsubishi» номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), скоїв наїзд на перешкоду, а саме їжака на блокпості. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія продилився із застосуванням спеціального технічного пристрою «алкотестер драгер ARJL-0296», результат позитивний 0.99%, внаслідок чого порушив п.2.9.а ПДР.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам та підтверджується наявними у справі доказами, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.2), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чек-лист приладу «Drager alcotest 6820» (а.с.3), відео з нагрудної камери працівників поліції (а.с.6)

Дотримання поліцейськими процедури огляду на стан сп*яніння судом першої інстанції перевірено.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №333960 від 18.05.2025 р., Встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення. Відсутність фіксації цієї обставини на відео не свідчить про її відсутність в цілому та порушення права на захист.

Апелянт вказує про те, що на місці події нібито відбувалася «проста бесіда» працівників поліції з водієм та що жодних процесуальних дій щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не здійснювалось, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.

Процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння не є розглядом справи, а є окремою процесуальною дією, яка здійснюється відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції МВС №1452/735. Для її проведення не потрібно складати протокол про адміністративне правопорушення наперед чи оголошувати водієві про початок розгляду справи. Сам факт того, що перед оглядом між поліцейськими та водієм відбувалась звичайна розмова, не свідчить про відсутність процедури огляду. Зміст висловлювань поліцейських на бодікамеру щодо «очікуваного результату» не впливає на дійсність проведення огляду, оскільки достовірність результату визначається показами сертифікованого технічного засобу, а не припущеннями чи коментарями працівників поліції. Відеозапис підтверджує, що огляд із застосуванням «Drаger» фактично проведено, а показник 0,99 ‰ отриманий саме у встановленому порядку.

Крім того доводи щодо порушення ч.2 ст.19 Конституції України є необґрунтованими, оскільки зі змісту відеозапису вбачається, що поліцейські діяли у межах своїх повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та КУпАП. Сам факт того, що водій не заявляв заперечень або не висловив незгоди під час огляду, не свідчить про порушення процедури, а лише підтверджує відсутність заперечень з його боку в конкретний момент.Твердження захисника про «унеможливлення заявити незгоду» не підкріплене жодними об`єктивними даними. Водій не перебував у безпорадному стані, йому не перешкоджали висловлювати свою позицію, а відеозапис не містить ознак тиску чи примусу. Відповідно, відсутність заяви про незгоду є результатом поведінки самого водія, а не порушенням з боку працівників поліції.

Також, апелянт вказує, що водій мав на меті прибути до суду та надати свої пояснення щодо даної ситуації, однак суд не надав водієві такої можливості. Проте, судом першої інстанції було призначено судове засідання 19.06.2025 та 24.06.2025 року. ОСОБА_1 двічі в судові засідання не з`явився.

Доводи, щодо проходження ОСОБА_1 військової служби в умовах воєнного стану до даної адміністративної справи підлягають застосуванню загальні засади судочинства України, передбачені ст. 129 Конституції України та іншими нормативно-правовими актами, суд вважає необґрунтованими. Участь особи у заходах із забезпечення оборони України не впливає на можливість притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки КУпАП не містить положень, які звільняють військовослужбовців від відповідальності за адміністративні правопорушення, зокрема за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Інших доводів, які б свідчили про необґрунтованість прийнятого судом рішення, апелянт не навів та апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Шмарова О.В.- залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 -залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева