Справа № 216/7490/25
провадження 3/216/2625/25
ПОСТАНОВА

іменем України

26 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Стартанович Д.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення А3283 № 59 від 13.09.2025 щодо ОСОБА_2 про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-10.

Представник ОСОБА_1 адвокат Дуброва Євген Валерійович надав суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

З матеріалів справи відомо, що 13 вересня 2025 року заступником командира 1 стрілецького батальйону ППП майором ОСОБА_3 було складено протокол А3283 №59 про військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-10 КУпАП, відносно солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючого в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , про те, що у відповідності до телеграми ТВО командира військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) ОК " ІНФОРМАЦІЯ_3 " було поставлено завдання про переведення солдата ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ) №43- РС від 28.08.2025 року. У зв`язку із чим даний наказ було доведено до солдата ОСОБА_1 , який знаходиться на службі у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, солдат ОСОБА_1 , відмовився виконати законні вимоги командира військової частини НОМЕР_5 та командира військової частини НОМЕР_3 щодо переведення до військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ) ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Своїми діями військовослужбовець, який знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , порушив вимоги ст. 9, 11, 16, 30, 37, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у відповідності до вищезгаданих статей він повинен бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_4 своєї частини; Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання, підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою, а також порушив статтю 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. 03.09.2025 року у м. Кривий Ріг відмова від виконання наказу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Згідно диспозиції ст. 172-10 КУпАП, відповідальність за частиною другою вказаної статті наступає за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"», на всій території України введено воєнний стан, який до теперішнього часу триває.

Таким чином, дії, які охоплюються диспозицією ч.1 ст. 172-10 КУпАП, не підпадають під кваліфікацію за ч.2 ст. 172-10 КУпАП, оскільки вчинені в умовах воєнного стану, який до теперішнього часу не було скасовано. Окрім того, фактичні обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (порушення наказу), не відповідають диспозиції ч.2 ст. 172-10 КУпАП, а тому не містять ознак адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, відповідно в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту». Також варто звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.). Обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП..

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Дмитро СТАРТАНОВИЧ