Дата документу 09.12.2025Справа № 554/5164/25
Провадження № 3/554/847/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» грудня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Сметаніної А.В.,

за участі секретаря Злобинець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Полтавській області ДПП (адреса: 38751, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження- невідоме, громадянина України, ФОП « ОСОБА_1 », фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2025 року о 05 годині 17 хвилин, водій ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Харківське шосе, 8А, керував транспортним засобом FORD FOCUS, д/н НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Відмова від проходження огляду фіксувалась із застосуванням технічних засобів відеозапису, а саме бодікамерами 473461, 470016, згідно постанови КМУ від 17.12.2008 №57 та ст. 266 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 07.04.2025 він приїхав із с. Семенівка до м. Полтави на заправку «БРСМ», де працює його колишня дружина ОСОБА_2 . Він був абсолютно тверезий. На заправці він почав розпивати спиртній напої. Випадково розбив пляшку шампанського, Юлія викликала службу охорони. Вони приїхали, він з ними посперечався, тому вони викликали поліцію. Коли приїхала поліція, то почала казати, що він п?яний за кермом, однак він повідомив, що за кермом не пив. Вони поїхали. Потім приїхали вдруге. Стали йому казати, що нібито його транспортний засіб заважає заправлятись машинам і, що його треба переставити. Він казав, що випив і не може сісти за кермо. Вони просили декілька разів відігнати машину, хоча бачили, що він не тверезий. Він давав їм ключі від своєї машини, щоб вони її відігнали, однак вони відмовлялись і прохали саме його від?їхати. Таке прохання вони висловлювали декілька разів. Як тільки він сів за кермо і переставив машину на стоянку на автозаправці, відразу під?їхалаполіція, яка недалеко чекала його, почали казати, що він в стані сп?яніння керував транспортним засобом, пропонували пройти огляд на стан сп?яніння на місці або в лікарні. Від проходження огляду він відмовився, оскільки патрульні навмисно змусили його сісти за кермо і переставити машину, про що є відповідні докази. Якби не вимога працівників поліції переставити машину, він би дочекався кінця зміни своєї дружини і вони б поїхали до дому. У дружини є посвідчення водія, вона вміє керувати транспортним засобом, а тому саме вона сіла б за кермо. Просить закрити провадження у справі, оскільки з боку працівників поліції мали місце провокуючі дії.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Горбенко П.В. просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що фіксація керування ОСОБА_1 транспортним засобом здійснювалась на особистий мобільний телефон працівника поліції, що є неналежним доказом і не може бути доказом підтвердження факту керування транспортним засобом. На бодікамеру працівників поліції зафіксовано вже як ОСОБА_1 перебуває біля свого транспортного засобу, який знаходиться в стані нерухомості. Крім того, з боку працівників поліції мала місце провокація, оскільки вони декілька разів висловлювали вимогу ОСОБА_1 відігнати машину, бо, нібито вона, заважає іншим автомобілям заправлятись, хоча це не відповідало дійсності. Він повідомляв ним, що не тверезий і вони це бачили. Однак вони наполегливо прохали переставити автомобіль, а самі в закутку чекали поки він сяде за кермо і розпочне рух. Як тільки він від?їхав, вони відразу під`їхали до нього та сказали, що він керував транспортним засобом в стані сп?яніння, пропонували пройти огляд. Дії працівників поліції є незаконними та провокуючими.

Допитана свідок ОСОБА_3 колишня дружина ОСОБА_1 , суду пояснила, вона працює оператором на заправці «БРСМ». В той день її колишній чоловік ОСОБА_1 приїхав до неї на роботу. Він був тверезий, випив кави, вони спілкувались, а потім посварились. В нього був в машині алкоголь, він почав випивати, потім розбив пляшку шампанського, вона викликала службу охорони «Явір». Коли вони приїхала, ОСОБА_1 і з ними сперечався, тому вони викликали поліцію. Коли приїхала поліція, то вона чула, як вони просили ОСОБА_1 відігнати машину, він казав їм, що випивший. Вони і в неї питали, чи керував він п?яний. Вона казала, що ні, що він приїхав тверезий і більше за кермо не сідав. Потім вони поїхали. Потім знову повернулись, про щось знову спілкувались з ОСОБА_1 , вона це бачила по камерам. Потім він сів в автомобіль і від?їхав.

Судом також були допитані працівники УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 07.04.2025 року вона перебувала на чергуванні із напарником ОСОБА_5 на нічній зміні. Їм на планшет надійшов виклик із служби охорони « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Виклик був щодо вчинення адміністративного правопорушення на заправці «БРСМ». Вони приїхали на заправку, був чоловік, який поводив себе зухвало, був в стані сп?яніння, вони провели з ним бесіду, сказали, щоб він їхав додому і поїхали. Потім надійшов повторний виклик на те саме місце. Виклик знову від служби охорони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що цей саме чоловік вчиняє конфлікт. Вони знову приїхали на заправку. Виявили ОСОБА_1 , знову почали з ним розмовляти. В ході розмови повідомили, що його авто трошки заважає руху іншим автомобілям. Потім від?їхали та в дзеркало побачили, що він вийшов, сів в автомобіль і поїхав. Вони відреагували на це, поїхали за ним і зупинили авто. Коли він вийшов, повідомили, що він в стані сп?яніння керував транспортним засобом, запропонували пройти огляд на місці зупинки або в лікарні, ОСОБА_1 відмовився. Ніякого тиску чи примусу на ОСОБА_1 вони не вчиняли. Підтвердила, що дійсно сам рух автомобіля фіксували на мобільний телефон, оскільки в той час відеореєстратор відключився.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що 07.04.2025 року він перебував на чергуванні із напарником ОСОБА_4 . Їм на планшет надійшов виклик із служби охорони «Явір» щодо конфлікту на заправці «БРСМ». Вони приїхали на заправку, був чоловік ОСОБА_1 , який вчиняв конфлікт. Він був з ознаками сп`яніння. Заправник повідомив їм, що авто ОСОБА_1 заважає проїзду іншими машинам. Вони спілкувались з ОСОБА_1 , в ході розмови повідомили про це ОСОБА_1 . Казали йому йти до дому або викликати таксі та поїхати, але він поводився зухвало. Вони поїхали. Через годину півтори прийшов повторний виклик, вони знову приїхали на заправку, спілкувались з ОСОБА_1 , потім від?їхали недалеко і в дзеркало побачили, що його авто рухається. Він сказав ОСОБА_4 , що це ОСОБА_1 поїхав на машині. Вони його зупинили, здається, за допомогою проблискових маячків, повідомили про те, що він з ознаками сп?яніння керував транспортним засобом, запропонували пройти огляд на місці зупинки або в лікарні, він відмовився.

Суд, вислухавши доводи ОСОБА_1 , його представника адвоката Горбенка П.В., показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, відповідальність за ст. 130 КУпАП, зокрема, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або, які передали керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (Постанова Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14).

Таким чином, керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Вказана правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду у справі №404/4467/16-а від 20.02.2019.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; карткою обліку адміністративного правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засоб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп?яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду відмовився, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; довідкою УПП в Полтавській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 , згідно ЄДР ТЗ, отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 20.10.є2027, категорії «В»; диском з відеозаписом події.

Також стороною захисту було долучено відеозапис з АЗС «БРСМ», яке на їх думку, підтверджує факт незаконних та провокуючих дій з боку працівників поліції, які своїми діями змусили ОСОБА_1 сісти за кермо транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння та надавали в суді неправдиві покази.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ країни № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п.п.2,6,7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Вказані норми мітяться також у відповідному Порядку, затвердженого постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені з порушенням вимог Інструкції та Порядку, вважаються недійсними.

З відеозапису, дослідженого судом, який долучено працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 07 квітня 2025 року о 05 годині 17 хвилин, водій ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Харківське шосе, 8А, керував транспортним засобом FORD FOCUS, д/н НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. В подальшому, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп?яніння, про що останньому повідомлено працівником поліції та запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров?я. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Відповідно до п. 2,3 Розділу ІІ Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівником поліції відповідно до вимог п. 2,3 Розділу ІІ Інструкції, було встановлено ознаки алкогольного сп?яніння у ОСОБА_1 , а тому на законних підставах запропоновано пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп?яніння.

Факт наявності ознак алкогольного сп?яніння підтверджується зібраними по справі доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З поведінки водія, зафіксованої на відео, чітко вбачається, що останній перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або закладі охорони здоров`я, відмовився.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписі, наданим працівниками поліції.

Отже, в поведінці водія ОСОБА_1 відобразилася об?єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан сп?яніння.

Таким чином, судом встановлено, що процедуру проведення медичного огляду ОСОБА_1 проведено у точній відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП та відповідних Порядку та Інструкції

Оцінюючи доводи правопорушника та його захисника в частині незаконних та провокуючих дій працівників поліції, саме внаслідок яких ОСОБА_1 сів за кермо транспортного засобу, розпочав рух та переставив транспортний засіб на стоянку для автомобілів, суд зазначає наступне:

Судом встановлено, що 07 квітня 2025 року о 05 годині 17 хвилин, водій ОСОБА_1 перебував в м. Полтава по вул. Харківське шосе, 8А, що є територією АЗ «БРСМ».

Територія АЗС - це об?єкт підвищеної небезпеки (пожежо- та вибухонебезпечний), що вимагає суворого дотримання норм безпеки, створення санітарно-захисних зон (СЗЗ) для захисту населення від шкідливих факторів, а також планування з дренажними системами та незгораним покриттям, аби запобігти поширенню палива та вогню, з забороною розміщення житлових будівель та відкритим вогнем.

Правила перебування транспортних засобів на АЗС регулюються нормативно-правовими актами України у сфері безпеки дорожнього руху, пожежної безпеки, а також внутрішніми правилами самої АЗС, що включають вимоги щодо обмеження швидкості (до 5 км/год), обов?язкового глушіння двигуна під час заправки, заборони паління та відкритих джерел вогню. Це забезпечується Законами України «Про дорожній рух» та «Про пожежну безпеку», а також відповідними Правилами пожежної безпеки для об`єктів нафтопродуктів.

З доводів ОСОБА_1 та його захисника вбачається, що поліцейські незаконно вимагали від нього перемістити транспортний засіб в інше місце, оскільки він заважав руху іншим транспортним засобам на заправці.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський уповноважений вимагати від особи (осіб) залишити визначене місце на певний строк або заборонити чи обмежити особам доступ до визначеної території або об`єктів, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей, для збереження та фіксації слідів правопорушення.Поліцейський може обмежувати або забороняти рух транспорту і пішоходів на окремих ділянках вулиць і автомобільних доріг у разі затримання осіб відповідно до закону, під час аварій, інших надзвичайних ситуацій, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей.

Враховуючи місце перебування транспортного засобу ОСОБА_1 територія АЗС, яке є об?єктом підвищеної небезпеки, вимоги ст. 36 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський мав право вимагати перемістити транспортний засіб для забезпечення безпеки і порядку, охорони життя і здоров`я людей.

При цьому, належних та допустимих доказів того, що працівники поліції наполегливо, неодноразово повторювали вимогу щодо переміщення транспортного засобу матеріали справи не містять, на відео доказах, долучених як працівниками поліції, так і стороною захисту, вказаного не зафіксовано.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не збирався сідати за кермо транспортного засобу, чекав поки колишня дружина допрацює зміну і вони поїдуть, оскільки остання має посвідчення водія та навички керування транспортними засобами.

В такому випадку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , розуміючи, що перебуває в стані алкогольного сп?яніння і відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України, не має права керувати транспортним засобом, міг звернутись за допомогою до дружини чи будь-кого з працівників АЗС щодо переміщення транспортного засобу, однак, розуміючи, що перебуває в стані алкогольного сп?яніння, сів за кермо та розпочав рух транспортного засобу, переїхавши на стоянку АЗС.

Також, відео, долучене стороною захисту, спростовує доводи адвоката Горбенка П.В., що відразу після вимоги працівників поліції перемістити транспортний засіб, ОСОБА_1 сів за кермо та розпочав рух. Навпаки, з відео вбачається, що перед початком рухом, транспортний засіб, в якому вже перебував ОСОБА_1 протягом декількох хвилин був нерухомий, а отже ОСОБА_1 мав можливість вийти з машини та звернутись за допомогою до дружини чи до будь-яких інших осіб, які перебували на заправці, для переміщення автомобіля. Однак цього не зробив.

Тому суд вважає, що відсутні підстави стверджувати, що дії ОСОБА_1 були вчинені внаслідок провокуючих дій працівників поліції.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 працівники УПП в Полтавській області ДПП пояснили, що лише вказали ОСОБА_1 на ту обставину, що його транспортний засіб перебуває на території АЗС і заважає руху іншим транспортним засобам. Також неодноразово просили його викликати таксі і поїхати додому. Ніякого тиску чи примусу на нього не чинили.

Суд також відхиляє доводи сторони захисту, що дії працівників поліції не відповідали вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки законних підстав для зупинки автомобіля, з урахуванням вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не було, а отже не було законних підстав для проведення огляду водія.

В даному випадку суд наголошує, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв?язку з обов?язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп?яніння. Тому причини та обставини зупинки транспортного засобу не підлягають встановленню під час розгляду даної справи, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом, наявності в особи ознак сп?яніння та самого факту відмови від проходження відповідного огляду.

Для встановлення наявності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, також не мають значення і доводи захисника в частині того, що працівники поліції перебували в службовому авто, яке стояло неподалік від автомобіля ОСОБА_1 і, нібито чекали, коли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зрушить з місця.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що у поліцейського були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а тому, поліцейським, відповідно до вимог Інструкції та Порядку було запропоновано водієві пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи у закладі охорони здоров`я. Останній відмовився від такого огляду.

Дані відеозапису, надані працівниками поліції, узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних, зафіксованих на відеозаписах, наданих працівниками поліції.

Та обставин, що фіксація керування ОСОБА_1 транспортним засобом здійснювалась на особистий мобільний телефон працівника поліції, що є неналежним доказом і не може бути доказом підтвердження факту керування транспортним засобом, на чому наголошував захисник, не впливає на висновки суду, якого той дійшов під час розгляду справи.

Крім того, в судовому засіданні ні ОСОБА_1 , ні його адвокат, не заперечували того факту, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD FOCUS, д/н НОМЕР_2 07.04.2025 о 05 годині 17 хвилин, в м. Полтава по вул. Харківське шосе, 8А.

Всі доводи сторони захисту, в частині провокуючих дій працівників поліції, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та не впливають на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 розцінюються судом виключно як версія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівниками поліції вимог ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції, які регламентують процедуру та порядок проведення медичного огляду, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою виявлення стану сп?яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, такі і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на характер вчиненого правопорушення та суспільну небезпечність вчиненого, а також той факт, що відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння є грубим порушенням та має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його обставини, особу правопорушника, інші обставини в справі, а також безальтернативість санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2025 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3 028 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок в дохід держави (отримувач: ГУК Полтавської області/ 21081300; ; Банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»; номер рахунок (IBAN): UA0016001; код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік. Стягувач - УПП в Полтавській області ДПП (адреса: 38751, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/Шевченків.р-н//22030101, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0016722, код класифікації доходів бюджету: 22030101). Стягувач ТУ ДСА України в Полтавській області (вул. Соборності, 17, м. Полтава, 36030, код ЄДРПОУ - 26304855).

Строк пред`явлення постанови до виконання до 09 березня 2026 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Полтави: Аліна СМЕТАНІНА