Справа № 347/2613/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Крилюк М.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, інваліда ІІІ групи, яка має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 повторно протягом року ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей, виходячи з наступного:

26.11.2025 року близько 20:00 год. у с. Уторопи мати, ОСОБА_1 , ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї дитини, ОСОБА_2 , 2009 року народження, а саме: остання пішла з дому до хлопця без дозволу матері та перебувала у нього до приїзду працівників поліції.

ОСОБА_1 пояснила, що мала розмову із неповнолітньою дочкою з цього приводу. Щиро розкаюється у вчиненому та просить врахувати збіг важких маетріально-побутових умов проживання її сім"ї а також що вона являється інвалідом ІІІ групи та має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, що суттєво ускладнює її матеріальне становище та можливість належного забезпечення сім`ї.

Дослідивши матеріали адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши надані докази та заслухавши пояснення правопорушниці, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, підтверджується зібраними у справі доказами та встановлена у повному обсязі.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 737400 від 03.12.2025 року, встановлено, що 26.11.2025 року близько 20:00 год. у селі Уторопи Косівського району Івано-Франківської області мати ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своєї неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , 2009 року народження. Зокрема, неповнолітня без дозволу матері залишила місце проживання та перебувала у сторонньої особи до моменту прибуття працівників поліції (а.с. 1).

Вказані обставини підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, а саме: рапортом чергової частини (а.с. 2), письмовими поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4), а також рапортом працівника поліції (а.с. 8).

Крім того, відповідно до постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2025 року, ОСОБА_1 вже притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 7), що свідчить про повторність вчинення правопорушення протягом року.

Таким чином, вина правопорушниці у вчиненні адміністративного правопорушення є беззаперечною, і її дії підлягають кваліфікації за частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суд, відповідно до статей 23 та 33 КУпАП, зобов`язаний врахувати кілька важливих факторів: характер скоєного правопорушення, особливості особи правопорушника, ступінь її вини, а також обставини справи в цілому.

ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП, що полягало в повторному протягом року ухиленні від виконання обов`язків, визначених законодавством, щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Це є порушенням, яке має значення, однак не несе великої суспільної небезпеки.

Водночас суд враховує, що ОСОБА_1 визнає свою провину та висловлює розкаяння. Її характеристика за місцем проживання є позитивною, вона є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, не працює, що свідчить про складні матеріально-побутові умови. Урахування цих факторів дає змогу побачити не лише соціально-економічну, але й психологічну напругу, в якій перебуває правопорушниця.

Згідно з частиною 1 статті 22 КУпАП, у випадках малозначності адміністративного правопорушення орган, уповноважений на вирішення справи, має право звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Суд враховує, що вчинене правопорушення не має великої суспільної небезпеки, не завдало шкоди охоронюваним законом інтересам, а також враховує визнання вини з боку ОСОБА_1 , її складні життєві обставини, а також розкаяння.

Таким чином, суд, зважаючи на малозначність вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують відповідальність, та на те, що адміністративне правопорушення не мало значного негативного впливу на суспільні інтереси, вважає доцільним, відповідно до статті 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначність вчиненого правопорушення та обмежитися усним зауваженням. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 284 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

З огляду на те, що адміністративне стягнення не накладається, судовий збір не підлягає стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284, 22 КУпАП суд,-

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 184 КУпАП на підставі положень ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення та оголосити їй усне зауваження а провадження в справі закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.І. Крилюк