Справа № 456/5920/25
Провадження № 3/456/2255/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

09 грудня 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Валовін Ю. В. , розглянувши матеріали, які надійшли із 1 головного відділу 6 управління Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , здійснив незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

У ході проведення перевірки дотримання вимог законодавства в сфері охорони інформації з обмеженим доступом, 24.10.2025 о 08:00 співробітником ДВКР СБ України підполковником ОСОБА_2 встановлено наступні порушення.

Так, 24 жовтня 2025 року о 08:00 хв. встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході виконання службових обов?язків 24.10.2025 здійснив копіювання на електронно-обчислювальну машину марки «ASUS Vivobook» (далі - ЕОМ), яка знаходиться в службовому приміщенні відділення персоналу штабу, ПД в/ч НОМЕР_1 , наступний електронний файл документа, а саме: C:| АДРЕСА_2 , створений 07.10.2025, що містить найменування військової частини НОМЕР_1 , список особового складу військової частини, штатну та фактичну чисельність особового складу, відомості щодо фактичної укомплектованості та кількості перебування особового складу в районах ведення бойових дій та за його межами.

Під час огляду зазначеного файлу було з`ясовано, що в ньому містяться відомості, які підпадають під дію пункту 2.2 «Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію (ПС1-2025)» затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 30.07.2025 № 118, розголошення яких може призвести до втрати службової інформації, що є власністю держави.

При цьому, майор ОСОБА_1 , пояснив, що вищезазначений файл був ним скопійований на вказаний ЕМ з метою використання в службовій діяльності. При цьому, вказаний ЕОМ не є категорованим у встановленому законодавством порядку та не призначений для обробки інформації з грифом обмеження доступу «Для службового користування». Водночас, з?ясовано, що витоку інформації з обмеженим доступом не відбулося, оскільки вона була своєчасно вилучена, а ЕОМ відформатований.

Таким чином, ОСОБА_1 через особисту недисциплінованість порушив вимоги пунктів 13, 14, 38 Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затвердженою постановою КМ України від 19.10.2016 № 736, чим створив передумови до витоку службової інформації, внаслідок чого скоїв триваюче правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, оскільки ним було здійснено незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав, обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не заперечив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції частини 4 ст. 212-6 КУпАП адміністративним правопорушенням є незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 736 затверджено Типову інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію.

Відповідно до пункту 13 Типової інструкції, під час роботи з документами з грифом Для службового користування застосовуються положення Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади,затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 № 55 та ДСТУ 4163-2020, що регламентують порядок складення та оформлення організаційно-розпорядчих документів. Створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів з грифом Для службового користування в установах здійснюється відповідно до вимог законодавства, що регулює питання роботи з електронними документами та питання електронного документообігу.

Згідно пункту 14 Типової інструкції, використання інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем чи засобів копіювально-розмножувальної техніки, що застосовуються під час обробки службової інформації, здійснюється на підставі розпорядчого документа керівника установи з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.

Пунктом 38 Типової інструкції передбачено, що забороняється записувати службову інформацію на електронний носій інформації, не внесений до журналу обліку електронних носіїв інформації, на які планується записувати службову інформацію.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, крім особистого визнання вини, доведена протоколом про адміністративне правопорушення № 56/31 від 24.10.2025; протоколом огляду від 24.10.2025; фототаблицею; актом знищення інформації на ПЕОМ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.10.2025; посвідченням НОМЕР_2 від 23.10.2015.

Суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає вищевикладені докази належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, дослідивши всі обставини справи, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, яка доведена повністю, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 212-6 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки згідно з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та вчинив адміністративне правопорушення під час виконання службових обов`язків, а тому останній підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

ОСОБА_1 згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити від сплати судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Юлія ВАЛОВІН