Справа № 570/5260/25
Номер провадження 3/570/2253/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Рівненській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

19 вересня 2025р. о 23 год. 15 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп 332 км, поблизу с. Клевань Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином у спосіб направлення (неодноразово) повістки за адресою місця проживання, що зазначена у матеріалах справи. Причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, із клопотаннями про відкладення розгляду справи та будь-якими іншими заявами до суду не звертався. У даному випадку застосвується практика ЄСПЛ, який у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За даних обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи проводиться за його відсутності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

З`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 458151 від 19.09.2025 р. та підтверджуються відомостями із матеріалів справи (а.с. 1-9). В направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" (а.с. 4) вказано про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений (а.с. 6).

Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. На виконання вказаних вимог Закону поліцейський застосовав технічні засоби відеозапису, матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення (3 диски - а.с. 9)

Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення. Із долученого відеозапису з`ясовано, що вказаним автомобілем керував ОСОБА_1 , якому поліцейські повідомили про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння (які чітко спотерігаються) пред`явлено поліцейським вимогу водію ОСОБА_1 пройти огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ на що ОСОБА_1 погодився, зазначивши звідки та куди він їхав, керуючи автомобілем, та перед тим вживав алкогольні напої (бренді-колу). При проходженні огляду за допомогою газоаналізатора Alkotest DRAGER 6820 на місці зупинки ТЗ ОСОБА_1 неодноразово продував прилад, однак результат не було зафіксовано. Також працівники поліції йому неодноразово вказували, що він не дотримується інструкцій проходження огляду, та його дії мають ознаки ухилення від огляду. Про об`єктивні причини, які перешкоджали йому виконати відповідні вказівки під час огляду та унеможливили проходження ним даного огляду ОСОБА_1 пояснив, що чере з стан свого здоров`я не має сили достатньо видихнути в прилад Alkotest DRAGER. На пропрозицію працівників поліції пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння взакладі охорони здоров`я погодився. Проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відбувалось в медичному закладі медичними працівниками за допомогою спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER. У даному випадку фельдшер та лікар неодноразово роз`яснили ОСОБА_1 про порядок дій, які необхідно здійснити для проходження вказаного огляду, також неодноразово вказано ОСОБА_1 , що його дії не відповідають таким вказівкам та інструкціям щодо проходження огляду, та саме у зв`язку із цим прилад не фіксує результат (у зв`язку із недостатньою кількістю повітря та перериванням, що видихається особою, для аналізу). Однак, незважаючи на усі зазначені роз`яснення, вказівки та попередження ОСОБА_1 продовжував чиняти дії, що лише імітували проходження ним огляду без реального їх виконання. Фактично поведінка, висловлювання та дії ОСОБА_1 , у даному випадку, не вказують про наявність у нього дійсного наміру проходити огляд та виконати вимогу п. 2.5 ПДР та були спрямовані на те, що результат огляду не був зафіксований.

Також інші пояснення водія не вказують про наявність об`єктивних обставини, які б підтверджували його невинуватість. Позиція ОСОБА_1 , що саме він мав визначати порядок огляду в закладі охорони здоров`я у спосіб відібрання біологічних зразків є помилковою та такою, що суперечить положенням нормативно-правових актів та вимог Закону, якими хоча й передбачено різні види процедур відібрання біологічних зразків, однак не передбачено, що саме водій, який направлений для огляду поліцейським, обирає той чи інший спосіб його огляду нна стан алкогольного сп`яніння та вид біологічного зразку для здачі на дослідження. Доводи ОСОБА_1 про те, що саме від нього має бути залежним спосіб його огляду, та саме він визначає порядок та час його проведення, в т.ч. про надання біологічного серередовища - не ґрунтується на вимогах Закону та є суб`єктивним його тлумаченням відповідних норм, які регламентують порядок проведення огляду водіїів на стан сп`яніння.

Будь-яких обставин, в т.ч. про такий стан здоров`я особи, які об`єктивно перешкоджали би ОСОБА_1 виконати вказівки лікаря щодо проходження огляду, не встановлено.

За вказаних обставин поліцейські виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, визначені вказаною Інструкцією та у відповідності до неї повідомили водія про необхідність проведення відповідного огляду. В порушення вимог п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 не виконав таку вимогу поліцейського (ухилявся від проходження огляду, як на місці зупинки ТЗ так і в медичному закладі, що зіфіксовано долученим відеозаписом обставин події). Застосування поліцейськими до водія під час оформлення правопорушення незаконних чи недозволених дій не встановлено.

Встановлені обставини спростовують доводи про невинуватість ОСОБА_1 . Такі аргументи суд вважає непідтвердженими, необґрунтованими, помилковими. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинення правопорушення.

Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений (а.с. 6).

Протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, отримував посвідчення водія (а.с. 5).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Враховуючи положення ст.ст. 33, 34 КУпАП, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, враховуючи обставини справи, суд вважає, що слід обрати адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначення такого стягнення є необхідним для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП.

Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Посвідчення водія ОСОБА_1 було тимчасово вилучено працівниками поліції в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП (а.с. 1). Згідно ст. 317-1 КУпАП особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік обраховується з дня набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/ Рiвнен.обл. /21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0017001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37993783. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA0026001. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.