Справа № 199/8590/25
ПОСТАНОВА

іменем України

09.12.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 », яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1634 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

20.06.2025 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 1634 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.06.2025 вказану справу передано в провадження головуючого судді Корнєєвої В.В., яку рішенням Вищої ради правосуддя від 21.11.2024 № 3405/0/15-24 із 02.12.2024 відряджено до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра для здійснення правосуддя строком на 1 рік.

За час перебування справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.1634 КУпАП в провадженні головуючого судді Корнєєвої В.В. розгляд вказаної справи було призначено на 13:00 годину 31.07.2025, 09:30 годину 17.09.2025, 08:45 годину 19.11.2025, однак як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 за викликами до суду не з`являлась.

Наказом голови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 02.12.2025 № 92 суддю Корнєєву В.В., яку відряджено з Добропільського міськрайонного суду Донецької області, відраховано з 03.12.2025 зі штату Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра, у зв`язку із закінченням строку відрядження.

Станом на 03.12.2025 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 1634 КУпАП суддею Корнєєвою В.В. не було розглянуто по суті, що стало підставою для повторного автоматизованого розподілу вищевказаної справи про адміністративне правопорушення між суддями.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями вказану справу передано в провадження головуючого судді Дяченко І.В. 05.12.2025 та призначено до судового розгляду.

Так, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_1 » (РНОКПП НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , несвоєчасно подала податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма № 4ДФ) за квітень 2025 року, термін подання встановлений діючим законодавством до 20.05.2025, фактично розрахунок надано 31.05.2025 (відповідно до акту перевірки № 34926/04-36-24-12/ НОМЕР_1 від 13.06.2025), чим своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1634 КУпАП. Правопорушення вчинено повторно упродовж року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 1634 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, була сповіщена про дату, час і місце судового розгляду справи судовою смс-повісткою, яку вона отримала 05.12.2025 о 15:29:22 годині, а також остання повідомлялась через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Заяв чи клопотань від останньої про розгляд справи за її участю не надходило.

24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.

02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.08.2018 (справа № 11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпро, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи те, що ОСОБА_1 не з`явилась в судове засідання, тобто добросовісно не виконала процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, що узгоджується з положеннями ч. 1 ст.268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1634 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 34927/04-36-24-12/ від 13.06.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та такий, що складений повноважною особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 13.06.2025 отримала другий примірник вказаного протоколу, про що свідчить підпис ОСОБА_1 та її письмові пояснення: «У зв`язку з помилками в звіті, звіт не прийнятий вчасно»;

- актом про результати камеральної перевірки ОСОБА_1 № 34926/04-36-24-12/ від 13.06.2025 з питання своєчасності подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2025 року.

За наведених обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 1634 КУпАП, як неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Проте, згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Так, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1634 КУпАП було виявлене ГУ ДПС у Дніпропетровській області при проведенні камеральної перевірки ФОП « ОСОБА_1 » з питання своєчасності подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2025 року, про що був складений акт № 34926/04-36-24-12/ НОМЕР_1 від 13.06.2025, а тому останнім днем притягнення до відповідальності ОСОБА_1 було 13.09.2025, у той же час, справа про адміністративне правопорушення надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Дяченко І.В. 05.12.2025.

Тобто, на момент надходження справи в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Дяченко І.В., строки притягнення до відповідальності ОСОБА_1 минули, оскільки вони знаходяться поза межами тримісячного строку з дня вчи правопорушення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Водночас, Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та з урахування положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення поза розумним сумнівом, однак з урахування того, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до п. 7) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1634 КУпАП.

На підставі п. 7) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 1634 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: І.В. Дяченко