П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення складеного помічником начальника відділу начальником групи АЮД ОСОБА_1 , відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №008091Е від 26 серпня 2025 року, вбачається, що гр. ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 26.08.2025 о 09:40, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з прикордонним оперативно-розшуковим відділом, на відстані 5000 метрів до державного кордону, на напрямку 309 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку, в пішому порядку поза пунктом пропуску. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року., тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 1 КУпАП.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2025, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, відмовлено.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2025 у задоволенні заяви адвоката особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 Афтеній Анни Вікторівни про участь у судовому засіданні по справі № 308/15973/25 у режимі відеоконференції відмовлено.

21.11.2025 від адвоката Афтеній А.В. представника ОСОБА_2 , надійшли додаткові письмові пояснення у яких вказано на те, що:

Працівниками Державної прикордонної служби у матеріалах справи (зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 008091Е від 26.08.2025 р. та інших документах) не зазначена повної інформації про всі обставини справи а саме те, що ОСОБА_2 був затриманий в м. Ужгород на залізничному вокзалі відразу після того, як він прибув потягом «Київ Ужгород». Так, 26.08.2025 р. Черепаха прибув потягом з м. Києва до м. Ужгород в екскурсійних цілях та того ж дня мав на меті повернутися потягом назад до м. Києва з м. Мукачево. Вказане підтверджується відповідними квитками на потяги (додаються до цих письмових пояснень).

ОСОБА_2 ніколи не мав на меті та ніколи не задумувався про незаконний перетин державного кордону України. Відразу після прибуття ОСОБА_2 на залізничний вокзал в місті Ужгород представниками Державної прикордонної служби України здійснено перевірку його документів та здійснено затримання. Під час перевірки документів представникам Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 надано всі пояснення щодо мети приїзду до міста Ужгород, кількості днів перебування, надано підтвердження наміру зворотної поїздки з м. Мукачево до м. Ужгород. Повідомлено мету приїзду до міста Ужгород, а саме туристичну, також надано для перевірки всі необхідні документи.

Адвокат зазначає, що у матеріалах справи про притягнення ОСОБА_2 відсутні будь-які належні та допустимі докази, які могли б підтверджувати вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Як вказано у поясненнях: при затриманні ОСОБА_2 на залізничному вокзалі м. Ужгород працівники Державної прикордонної служби здійснювали фотофіксацію ОСОБА_2 . Проте в матеріалах справи відсутні вказані фотографії, хоча на них чітко можна встановити місце його затримання; з протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 26.08.2025 р. вбачається, що старшим інспектором прикордонної служби групи адміністративно-юрисдикційної діяльності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) лейтенантом ОСОБА_3 здійснювався, зокрема, й огляд мобільного телефону ОСОБА_2 ; жодних доказів (наприклад, скріншотів з телефону ОСОБА_2 з наведенням переписок у телеграм-каналах чи іншим пошуком інформації в інтернеті про способи незаконного перетину державного кордону) в матеріалах справи немає на підтвердження викладеного у рапорті молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділу прикордонної « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) старшого сержанта ОСОБА_4 від 26.08.2025 р., проте що нібито ОСОБА_2 підшуковував інформацію в мережі інтернет та різних телеграм-каналах щодо можливості незаконно перетнути державний кордон України; жодних інших доказів, які б прямо чи опосередковано могли вказувати, що ОСОБА_2 намагався незаконно перетнути державний кордон України, в матеріалах справи також немає.

Адвокат зазначає, що прибуття потягом до м. Ужгород та перебування на залізничному вокзалі м. Ужгород (який і знаходиться орієнтовно за 5000 м від державного кордону України зі Словацькою Республікою) не може в жодному випадку розцінюватися як спроба незаконного перетину державного кордону України, особливо з урахуванням наявності в ОСОБА_2 зворотного квитка на 26.08.2025 р. з м. Мукачево Закарпатської області, який був придбаний ще 07.08.2025 р. одночасно з квитком на поїздку з м. Києва до м. Ужгород.

Адвокат вказує на те, що є не зрозумілим, з яких підстав, за наявності яких належних та допустимих доказів працівники Державної прикордонної служби кваліфікували сам факт перебування на залізничному вокзалі м. Ужгорода ОСОБА_2 як спробу незаконного перетину ним державного кордону України.

Також у поясненнях вказано на те, що станом на 26.08.2025 року ОСОБА_2 було повних 24 роки. Мобілізацій ний вік в Україні встановлено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу". Згідно з цим законом, мобілізаційний вік становить 25 років. Тому про яку повістку від ТЦК та побоювання йдеться в рапорті від 26.08.2025 р. не зрозуміло. Схема щодо виникнення обстановки на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ТИП Б) НОМЕР_1 Прикордонного загону 26.08.2025 р. взагалі не містить будь-яких ідентифікаційних даних ОСОБА_2 чи будь-яких інших осіб, вказано лише про «одного громадянина України в напрямку 309 прикордонного знаку на відстані 5000 м» без прізвища, адреси, інших будь-яких даних; конкретного місця виявлення та затримання ОСОБА_2 , а саме адреси, координати ні протокол про адміністративне правопорушення, ні рапорт від 26.08.2025 р. не містять. Такі відомості відсутні і на схемі виникнення обстановки від 26.08.2025 р. Інформація в зазначеній схемі про те, що «затриманий підтвердив свою мету незаконно перетнути державний кордон України в Словацьку Республіку» не підтверджена жодними належними та допустимим доказами.

Адвокат Черепаха А.А. повністю заперечує твердження про те, що ОСОБА_2 мав на меті незаконно перетнути державний кордон України. Він бажає з цього приводу надати суду свої особисті пояснення при участі в судовому засіданні.

При цьому у поясненні зазначено, що працівниками Державної прикордонної служби при затриманні ОСОБА_2 були грубо порушені його конституційні права у нього не було можливості користуватися мобільним телефоном, правовою допомогою, повідомленням близьких про своє затримання, оскільки представниками Державної прикордонної служби озвучено було вимогу про переведення його телефону в режим «без зв`язку», а задля того, щоб його відпустили, а затримання не продовжувалося три дні було запропоновано поставити відповідні підписи у протоколах та інших документах (зокрема, заявах про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 та про відмову від отримання правової допомоги); ОСОБА_2 не було вручено за результатами його затримання жодного протоколу чи іншого документа.

Адвокат, покликаючись на ч.ч.1, 2 ст.7, ч.1ст. 204-1КУпАП, ст. 62 ч. 3, п. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 254 256, 254, 279, п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з вищевикладеним, просить закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно клопотання від 21.11.2025 адвокат повідомляє, що ОСОБА_2 категорично не згодний із суттю пред`явлених звинувачень про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та бажає особисто надати пояснення по суті справи під час судового розгляду, у зв`язку із чим просить залишити без розгляду заяву від 26.08.2025 р. про розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення без його участі.

01.12.2025 від адвоката Афтеній А.В. представника ОСОБА_2 , надійшло клопотання про доручення доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, про перебування представника ОСОБА_2 - адвоката Афтеній А.В. - на лікарняному у зв`язку з хворобою дитини.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2025 у задоволенні заяви адвоката особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 Афтеній Анни Вікторівни про надання представнику Анні Вікторівні та Черепасі А.А. - можливість брати участь у судовому засіданні по справі № 308/15973/25, яке призначене на 05.12.2025 р. на 09:40, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів через систему «Електронний суд», відмовлено.

04.12.2025 від адвоката Афтеній А.В. представника ОСОБА_2 , надійшло клопотання про доручення доказів, на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, додатково надано копію медичного висновку № 1111 2245-А953-6722 від 03.12.2025 р., яким продовжено період непрацездатності представника ОСОБА_2 - адвоката Афтеній А.В. - у зв`язку з доглядом за хворою дитиною до 05.12.2025 р.

04.12.2025 від адвоката Афтеній А.В. представника ОСОБА_2 , надійшло клопотання про закриття провадження. Зазначає, що тримісячний строк від дня виявлення правопорушення ОСОБА_2 (як вважає Держприкордонслужба) сплив 26.11.2025 р. Отже, з 27.11.2025 р. ОСОБА_2 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності.

При цьому адвокат наголошує, що ОСОБА_2 не згодний із суттю пред`явленого звинувачення у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. Він ніколи не намагався перетнути державний кордон України в спосіб, що не передбачений чинним законодавством.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. ст. ч.1 ст. 247, 38 КУпАП, просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 та його захисник адвокат Афтеній А.В.. не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв та клопотань 05.12.2025 на адресу суду не надходило.

Зважаючи на викладені обставини, враховуючи, що особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та його захисник, до суду не з`явився, сповіщалися про час і місце розгляду справи належним чином, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, на адресу суду надійшли письмові заперечення особи відносно якої складено протокол, тому суд вважає, що подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

У зв`язку із наведеним вважаю за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку:

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 204-1 КУпАП настає за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_2 , ставиться те, що він вчинив адміністративне правопорушення 26.08.2025 о 09:40, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з прикордонним оперативно-розшуковим відділом, на відстані 5000 метрів до державного кордону, на напрямку 309 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку, в пішому порядку поза пунктом пропуску. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року., тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 1 КУпАП.

Згідно письмових пояснень адвоката Афтеній А.В., ОСОБА_2 був затриманий в м. Ужгород на залізничному вокзалі відразу після того, як він прибув потягом «Київ Ужгород», в екскурсійних цілях та того ж дня мав на меті повернутися потягом назад до м. Києва з м. Мукачево. Вказане підтверджується відповідними квитками на потяги (додаються до цих письмових пояснень), ОСОБА_2 ніколи не мав на меті та ніколи не задумувався про незаконний перетин державного кордону України.

При цьому до письмових пояснень додано квитки на потяг Київ-Пасажирський Ужгород на 25-26.08.2025 та у зворотному напрямку 26-27.08.2025 року на ім`я ОСОБА_2 .

Вказане на думку суду доводить твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_2 , прибув до м. Ужгород з екскурсійною метою. Так, останній прибув до міста зранку та вже ввечері мав намір повертатися до м. Києва.

Варто зазначити, що у вину ОСОБА_2 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення ставиться те, що він 26.08.2025 о 09:40, був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з прикордонним оперативно-розшуковим відділом, на відстані 5000 метрів до державного кордону, на напрямку 309 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку, в пішому порядку поза пунктом пропуску. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року., тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 ч. 1 КУпАП.

Згідно рапорту молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) старшого сержанта ОСОБА_5 , вбачається, що нібито ОСОБА_2 , з метою реалізації своїх намірів почав аналізувати інформацію в мережі інтернет та різних телеграм каналах щодо можливості незаконно перетнути державний кордон України та підібрали відповідний маршрут руху. Під час реалізації свого наміру був виявлений та затриманий прикордонним нарядом. Після проведення фільтраційно-перевірочних заходів прикордонним оперативно-розшуковим відділом було встановлено, що даний громадянин мав намір незаконно перетнути державний кордон України.

Проте жодних доказів на підтвердження вказаного до матеріалів справи не додано.

При дослідженні наявної в матеріалах справи схеми щодо виникнення обстановки на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону 26.08.2025 р. встановлено, що 09 год. 40 хв. 26 серпня 2025 року було виявлено та затримано одного гр. України на напрямку. Затриманий підтвердив свою мету незаконно перетнути державний кордон України в Словацьку Республіку.

Проте, не вказано ідентифікуючі дані затриманої особи, а також не конкретизовано місце фактичного затримання особи, а також не вказано на конкретні дії особи, що свідчили б про намір незаконного перетинання ДКУ.

Варто також зазначити, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 , підтвердив свою мету незаконного перетнути ДКУ. Натомість згідно протоколу про адміністративне правопорушення, він від пояснень відмовився, такі до матеріалів справи на окремому аркуші не додано.

При цьому згідно клопотання адвоката Черепаха А.А., вказує на те, що він категорично не згодний із суттю пред`явлених звинувачень про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_2 , заперечує щодо наявність у нього наміру на перетин ДКУ поза пунктами пропуску. Слід зазначити, що у письмових доказах, що наявні в матеріалах справи про неправомірні дії останнього не йдеться.

Суд вважає, що жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення за яким складено протокол не містять. Відсутні відео-, фото- з місця його затримання. У протоколах та рапорті працівника ДПСУ не зазначено які саме дії, з огляду на відстань та обставини його затримання свідчать про наявність у нього наміру незаконно перетнути ДКУ поза межами пункту пропуску.

Згідно ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Сам факт перебування особи за 5000 м. до державного кордону не може свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Адже протокол не містить доказів на підтвердження того, що ним вчинялися спроби на незаконний перетин кордону.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів, які б переконливо свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інше.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст.204-1 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Отже, враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_2 є недоведеною та не встановленою, відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суддя вважає, що у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 10, 172-15, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за частиною 1 статті 204-1 Кодексу України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош