Справа № 462/9395/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2025 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 21.11.2025 року о 15.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , неповнолітньої доньки ОСОБА_3 та неповнолітнього племінника ОСОБА_4 , а саме виражалася в їх сторону нецензурною лайкою, ображала їх, погрожувала та штовхала, внаслідок чого заподіяно шкоду психічному здоров`ю потерпілих, про що відносно неї 21.11.2025 року складено протоколи серії ВАД № 139005, серії ВАД №128708 та серії ВАД №139004 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД №139005 від 21.11.2025 року, серії ВАД №128708 від 21.11.2025 року та серії ВАД №139004 від 21.11.2025 року відносно ОСОБА_1 постановою від 01.12.2025 року об`єднано в одне провадження.

У суд ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не з`явилася, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по даній справі не є обов`язковою, а тому справу слід розглядати без участі ОСОБА_1 , оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду і прийняття рішення по такій.

Потерпіла ОСОБА_2 та законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 в суді підтвердили обставини вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей домашнього насилля.

Заслухавши пояснення потерпілої та законного представника неповнолітнього, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частинами 1, 2 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Ті самі дії, вчинені стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності, які є належними в розумінні ст.251 КУпАП, а саме даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №139005 від 21.11.2025 року, серії ВАД №128708 від 21.11.2025 року та серії ВАД №139004 від 21.11.2025 року, письмових пояснень ОСОБА_2 від 21.11.2025 року, заяви ОСОБА_2 від 21.11.2025 року, рапорта працівника поліції, відеозапису.

Враховуючи наведене, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчинених нею правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді громадських робіт, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 є особою, щодо якої не може бути згідно з ч.3 ст.30-1 КУпАП застосоване таке стягнення.

Згідно з ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Враховуючи обставини справи, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, те, що вона вперше вчинила вказані адміністративні правопорушення, суд не вбачає підстав для направлення її на проходження програми в порядку ст.39-1 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.39-1, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати їй адміністративне стягнення у виді у виді 40 годин громадських робіт.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний