Справа 362/7216/25
Провадження 3/362/2820/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною третьою статті 126, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2025 року, о 01 год. 00 хв. в місті Василькові по вулиці Володимирська, 15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz 313, без реєстрації, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення від 02.09.2025 серії ЕПР1 № 440988, його дії кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.

Крім того, 02 вересня 2025 року, о 01 год. 00 хв. в місті Василькові по вулиці Володимирська, 15 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz 313, без реєстрації, при цьому відносно останнього було встановлено обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Обухівського відділу державної виконавчої служби (ВП 72665934), чим порушив частину десяту статті 15 Закону України "Про дорожній рух". Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 № 440992 від 02.09.2025, його дії кваліфіковано за частиною третьою статті 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, на адресу проживання ОСОБА_1 , яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, неодноразово надсилались судові повістки, про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, які повернуті до суду з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Додатково на номер телефону ОСОБА_1 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, судом направлялись СМС-сповіщення, які останнім були проігноровані.

Враховуючи, що згідно з частиною другою статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 126, 130 КУпАП, не належать до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відображеною, зокрема, у рішенні від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" (пункти 66, 69), відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" (пункт 41), від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (пункт 35).

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад зазначеного правопорушення.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння).

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок, а не право водія пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків з цього (брак часу, небажання водія, погане самопочуття тощо) Правила дорожнього руху не містять.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП підтверджується такими доказами:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 440988 від 02.09.2025, в якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я;

даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому поліцейським зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а також факт його відмови від проходження такого огляду за допомогою газоаналізатора Alcotest-6810;

направленням ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я (КНП "Васильківська БЛІЛ") на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, від 02.09.2025, яке не реалізовано через відмову водія;

рапортом поліцейського;

відеозаписи події з нагрудної камери поліцейського, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи, на якому зафіксовано: у файлі "IMG_1809" факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 ; у інших файлах "export-yqblm" та " export-mw8p8" зупинку транспортного засобу та повідомлення водію про причини такої зупинки, прохання пред`явити документи (01:16); встановлення особи водія, повідомлення про ознаки сп`яніння та пропозиції пройти огляд (01:20); повторна пропозиція огляду на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі, на що водій відмовляється (01:22); повідомлення, що водій обмежений в праві керування, на що він повідомив, що жінка подала на аліменти (01:23); в подальшому водія доставлено до РТЦК, ознайомлено з протоколами та додатками до нього.

Отже, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах.

При цьому у разі ухиляння водія від проходження огляду з тих чи інших підстав, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати стосовно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

У зв`язку з наведеним дії водія ОСОБА_1 суд кваліфікує за частиною першою статті 130 КУпАП, так як він, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, суд зазначає таке.

Частиною десятою статті 15 Закону України "Про дорожній рух" забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною третьою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, підтверджується такими доказами:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 440992 від 02.09.2025, в якому зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, будучи обмеженим в праві керування;

рапортом працівника поліції;

копією постанови ВП №72665934 від 29.01.2024 Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області, якою встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 до повного погашення заборгованості зі сплати аліментів;

відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи, на якому зафіксовано факти: зупинки транспортного засобу та повідомлення водію про причини такої зупинки, прохання пред`явити документи (01:16); повідомлення водію, що він обмежений в праві керування, на що водій повідомив, що жінка подала на аліменти (01:23). Тож суд робить висновок, що ОСОБА_1 був обізнаний про його обмеження в праві керування транспортним засобом.

Такі дії водія ОСОБА_1 , суд кваліфікує за частиною третьою статті 126 КУпАП, як керування транспортним засобом, будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами.

За таких обставин, враховуючи положення статей 251, 252 КУпАП, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки стосовно ОСОБА_1 до суду надійшло дві окремі справи про адміністративні правопорушення, які розглядаються одним складом суду одночасно, суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №362/7216/25 (провадження №3/362/2820/25) і №362/7217/25 (провадження № 3/362/2821/25), присвоївши їм спільний № 362/7216/25 (провадження № 3/362/2820/25), та накладати стягнення з дотриманням вимог частини другої статті 36 КУпАП.

Більш серйозним правопорушенням з числа вчинених є адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а тому стягнення згідно з вимогами статті 36 КУпАП накладається в межах санкції вказаної частини статті.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 9, 23, 30, 33, 36, 38, 40-1, 126, 130, 221, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи за №362/7216/25 (провадження № 3/362/2820/25) та №362/7217/25 (провадження №3/362/2821/25) стосовно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 126 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоїти об`єднаній справі № 362/7216/25.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 126, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до частини другої статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф, накладений за вчинення адміністративних правопорушень, сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: Київська обл./м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору, які перерахувати за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку надсилається правопорушником до органу (посадової особи), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан