ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/3005/25

Провадження № 3/522/9102/25

10 грудня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№243578 від 10.02.2025 року, 10 лютого 2025 року о 16 год. 15 хв. у м. Одесі по вул. Академічній, 11А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "DAF FT XF105" д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом "Koegel S 24" д.н.з. НОМЕР_2 , при перестроюванні з середньої смуги в крайню ліву смугу для руху не переконався у безпеці даного маневру через габарити даного транспортного засобу, не дотримався безпечного бічного інтервалу під час випередження та скоїв зіткнення з транспортним засобом "Shkoda Superb"д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у лівій (четвертій) смузі для руху попутного напрямку, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів справи, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було вчинене 10.02.2025 року.

Разом з тим, матеріали справи надійшли на адресу Приморського районного суду м. Одеси з Самарського районного суду м. Дніпра 08.12.2025 року, тобто після спливу строку встановленого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

У рішенні по справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" ЄСПЛ акцентував увагу, що встановлення строків притягнення до відповідальності має декілька важливих завдань: забезпечити юридичну безпеку відповідача, встановивши часові межі для звернення до суду; захистити потенційного відповідача від поданих із запізненням позовів - оскільки буває складно протистояти таким позовами; попередити несправедливість, яка могла б мати місце, якби суди висловлювалися за подіями, що сталися в далекому минулому та на підставі доказів, які втратили достовірність зі спливом часу.

При цьому, суд враховує той факт, що згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, необхідно враховувати положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Разом з тим, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень щодо обов`язку суду встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність вини особи у його вчиненні у разі спливу строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тлумачення вказаної норми права дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Крім того, згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється. Вказаний висновок обґрунтовано тим, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх в одній постанові свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Судом також враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно з якою п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року вказано, що у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не вирішується.

З огляду на зазначені вище обставини, та з урахуванням того, що строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП закінчився, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю, згідно з п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 38, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: К.О. Лагода