П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2025 Справа №607/23807/25 Провадження №3/607/8561/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

17.10.2025 о 07:08 в м. Тернополі, вул. Лучаківського, 14, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Captiva, н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не переконалась у безпеці даного маневру, не обравши безпечного інтервалу, здійснила зіткнення із автомобілем марки Ford Escape, н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого було завдано пошкодження, чим порушила п. 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №503399 від 04.11.2025, 17.10.2025 о 07:08 в м. Тернополі, вул. Лучаківського, 14, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Captiva, н.з. НОМЕР_2 , здійснила зіткнення із автомобілем марки Ford Escapе, н.з. НОМЕР_3 , та залишила місце ДТП, до якої вона причетна, чим порушила п. 2.10.а ПДР.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Беручи до уваги, що у провадженні судді перебувають дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження та яким необхідно присвоїти єдиний номер.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Повідомила, що залишила місце пригоди, оскільки не відчула зіткнення, відтак не знала, що вчинила ДТП. Виїжджала з дотриманням ПДР. На її автомобілі виявлено подряпину на підкрильнику. Вважає, що її транспортний засіб не пошкоджено.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 269 КУпАП. Підтримав свої письмові пояснення. Вважає, що ОСОБА_1 винна у вчиненні ДТП, однак просив накласти на неї мінімальний штраф та не позбавляти права керування транспортними засобами. Також вважає, що умислу на залишення місця пригоди в ОСОБА_1 не було, оскільки на його транспортному засобі виявлено незначні пошкодження.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого, дослідивши матеріали справи, доходжу такого висновку:

згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №503385 від 04.11.2025; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №503399 від 04.11.2025, складеного щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП; вимогою відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області №67217-2025/1-258832 від 03.11.2025; копіями супровідних листів УПП в Тернопільській області ДПП «Про направлення матеріалів» від 29.10.2025; рапортом, зареєстрованим 17.10.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) за №6313; схемою місця ДТП від 17.10.2025, на якій, серед іншого, зафіксовані механічні пошкодження транспортного засобу Ford Escape, н.з. НОМЕР_3 ; заявою ОСОБА_2 про притягнення до відповідальності від 17.10.2025; поясненнями ОСОБА_2 від 17.10.2025; поясненнями ОСОБА_1 від 04.11.2025; фототаблицею по факту виявлення транспортного засобу, яким було вчинено ДТП, яке мало місце 17.10.2025 в м. Тернополі, вул. Лучаківського, 14; довідкою, виданою 10.11.2025 відділенням поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, відповідно до якої ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 20.04.2013; довідкою, виданою 10.11.2025 відділенням поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, згідно з якою ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП не притягалася; відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження, що міститься на DVD-R диску, на якому зафіксовано момент зіткнення транспортного засобу Chevrolet Captiva із автомобілем Ford Escape за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що відповідним і достатнім у цьому випадку є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення виражається у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та мотивом нехтування забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди є дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З аналізу вищенаведеної норми Закону встановлено, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, складають дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу. Водночас такі дії мають вчинятися свідомо з метою покинення місця ДТП.

Відповідно до вимог п. 2.10.а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як встановлено у судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 , знаючи про зіткнення із транспортним засобом потерпілого, мала намір залишити місце дорожньо-транспортної пригоди через нехтування правилами безпеки дорожнього руху чи здійснити дії на приховання факту ДТП.

Зокрема, відсутність в діях ОСОБА_1 наміру залишити місце ДТП чи здійснити дії на приховання факту ДТП підтверджується: письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04.11.2025, відповідно до яких вона не замітила, як здійснила наїзд на транспортний засіб Ford Escape, н.з. НОМЕР_3 , що був припаркований. Оскільки дотик між автомобілями був дуже слабким, вона не відчула його та поїхала за місцем проживання; її поясненнями, наданими у судовому засіданні, згідно з якими вона залишила місце пригоди, оскільки не відчула зіткнення, відтак не знала, що вчинила ДТП; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 17.10.2025, відповідно до яких він бачив, як автомобіль, припаркований вище його авто, виїжджав із паркомісця, декілька разів рухаючись вперед і назад, зупиняючись, після чого водій відчинив двері, а потім продовжив рух і виїхав з-під будинку. Пізніше він виявив пошкодження свого автомобіля. Однак зі змісту цих пояснень не вбачається, що потерпілий був очевидцем дорожньо-транспортної пригоди; його поясненнями, наданими у судовому засіданні, відповідно до яких він вважає, що умислу на залишення місця пригоди в ОСОБА_1 не було, оскільки на його транспортному засобі виявлено незначні пошкодження, а також відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження, що міститься на DVD-R диску, на якому зафіксовано, як автомобіль Chevrolet Captiva, здійснюючи рух заднім ходом, допустив зіткнення з припаркованим у дворі житлового будинку автомобілем Ford Escape, однак з огляду на те, що транспортний засіб потерпілого залишався в нерухомому стані при наїзді на нього та беручи до уваги зафіксовані схемою місця ДТП від 17.10.2025 та фототаблицею механічні пошкодження транспортних засобів, які за своїм характером, на переконання суду, є незначними, суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно могла не відчути зіткнення.

Наявні в матеріалах справи докази стосуються події ДТП, однак беззаперечно не підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та не свідчать, що ОСОБА_1 свідомо залишила місце ДТП з метою приховати факт його здійснення.

Таким чином, судом не встановлено суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та наявність у її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 245, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

об`єднати матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП (справа № 607/23807/25, провадження № 3/607/8561/2025), та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (справа № 607/23809/25, провадження № 3/607/8562/2025), в одне провадження, присвоївши йому єдиний номер № 607/23807/25, провадження № 3/607/8561/2025.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, який стягнути в дохід держави.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

CуддяН. П. Воробель