Справа № 199/8181/25
ПОСТАНОВА

іменем України

11.12 .2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Воробйов В.Л., розглянувши справу про військове адміністративне правопорушення відносно військовослужбовця матроса ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, уродженця: Рівненська область, смт. Клевань, у скоєні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

07.06.2025 року, було складено протокол про військове адміністративне правопорушення серії №27 відносно військовослужбовця матроса ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.06.2025 року справу про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було направлена до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро для розгляду та прийняття рішення, та згідно із протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана у провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Корнєєвій В.В.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП, справи 172-10 - 172-20 розглядаються протягом доби, водночас.

Під час перебування вищевказаної справи провійськове адміністративне правопорушення в провадженні судді Корнєєвої В.В., останньою, з порушенням строків розгляду такої категорії справ, 10.07.2025 року було призначено єдине судове засідання 25.07.2025 о 13-00 годин, проте ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. З 25.07.2025 по 03.12.2025 року, суддею Корнєєвою В.В. інших судових засідань по справі призначено не було.

Згідно до розпорядження керівника Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Обори Б. від 04.12.2025, справа про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була призначена для повторного автоматизованого розділу судових справ, у зв`язку із наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 02.12.2025 №92 про відрахування судді Корнєєвої В.В. зі штату Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра (відрядженої з Добропільського міськрайонного суду Донецької області) оскільки закінчено строк її відрядження з 03.12.2025 року.

05.12.2025 року, по справі відносно ОСОБА_1 було здійснено повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями, та передано у провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Воробйову В.Л. до розгляду справи та винесення рішення.

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серії №27 від 07.06.2025 року, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи службу у військовій частині НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_1 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення адміністративного правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.

05 червня 2025 року близько 23:00 години під час перевірки особового складу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 в районі тимчасової дислокації підрозділу в населеному пункті АДРЕСА_1 , була виявлена відсутність матроса ОСОБА_1 , оператора-радіотелефоніста 1 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Проведені першочергові розшукові заходи результату не дали. На телефонні дзвінки військовослужбовець не відповідав. Місце перебування матроса ОСОБА_1 достеменно невідомо.

06 червня 2025 року, близько 15:00 години, матрос ОСОБА_1 самостійно повернувся до розташування підрозділу в населений пункт АДРЕСА_1 . Військовослужбовець пояснив, що весь час проводив на свій розсуд.

Матрос ОСОБА_1 , оператор-радіотелефоніст 1 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , зазначає наступне: Я, матрос ОСОБА_1 , оператор-радіотелефоніст 1 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , 05 червня 2025 року я підійшов до лейтенанта ОСОБА_2 , командира З розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , з проханням відпустити мене сходити в магазин по сигарети. На моє прохання лейтенант ОСОБА_2 відмовив. Не довго думаючи, я зібрався і самовільно покинув розташування підрозділу в АДРЕСА_1 . На телефонні дзвінки я не відповідав, так як у мене сів телефон. 06 червня 2025 року близько 15:00 я самостійно прибув до розташування підрозділу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 . Весь час я проводив на свій розсуд. Я розумію, що вчинив не правильно. Свою вину повністю визнаю.

З пояснень командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 , було встановлено наступне:

Я, капітан ОСОБА_3 , проходжу військову службу на посаді командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

05 червня 2025 року мені зателефонував лейтенант ОСОБА_2 , командир 3 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 і повідоми, що під час перевірки особового складу розвідувальної роти в тимчасовому місці дислокації підрозділу в населеному пункті АДРЕСА_1 , була виявлена відсутність матроса ОСОБА_1 , оператора- радіотелефоніста 1 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 . Після цього я спробував додзвонитися до військовослужбовця, але на телефонні дзвінки він не відповідав, після чого я відразу повідомив командира військової частини НОМЕР_1 .

06 червня близько 15:00 години матрос ОСОБА_1 самостійно повернувся в розташування підрозділу в населений пункт АДРЕСА_1 .

З пояснень командира 3 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 було встановлено наступне:

Я, лейтенант ОСОБА_2 проходжу військову службу на посаді командира 3 розвідувального взводу розвідувальної роти НОМЕР_1 .

05 червня 2025 року до мене підійшов матрос ОСОБА_1 , оператор-радіотелефоніст 1 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 з проханням відпустити його сходити в магазин по сигарети. На його прохання я відмовив. Згодом, близько 23:00 під час перевірки особового складу в тимчасовому місці дислокації підрозділу в АДРЕСА_1 я виявив відсутність матроса ОСОБА_1 . На телефонні дзвінки військовослужбовець не відповідав. Пошукові дії результату не дали. Після цього я відразу повідомив командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , капітана ОСОБА_3 .

06 червня близько 15:00 години матрос ОСОБА_1 самостійно повернувся в розташування підрозділу в населений пункт АДРЕСА_1 .

Станом на теперішній час вказаний військовослужбовець перебуває у підрозділі.

Відтак, матрос ОСОБА_1 чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, не доклав достатньо зусиль, для їх чіткого виконання, відповідно до визначених вимог статутів Збройних Сил України, в умовах воєнного стану (особливого періоду). Через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, самовільно залишив місце несення служби.

ОСОБА_1 з даного приводу пояснив, що вину визнає в повному обсязі, щиро кається у вчиненому адміністративному правопорушенні.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був повідомлений про дату та час шляхом направлення судової повістки. Надав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі та свою провину визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-10 - 172-20, розглядаються протягом доби.

За вказаних обставин, з метою дотримання строку розгляду справи, визнано можливим розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , що відповідає положенням ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується повністю доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення №27 від 07.06.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- рапортом командира розвідувальної роти в/ч № НОМЕР_2 капітана ОСОБА_4 ;

- довідкою-доповіддю по факту самовільного залишення місця служби військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Військово-морських сил Збройних сил України;

- наказом командира №4765 від 05.06.2025 №1827 про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини матросом ОСОБА_1 ;

- службовою характеристикою відносно ОСОБА_1 ;

- заявою (клопотанням) ОСОБА_1 .

З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку, що наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення військового адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого їй адміністративному правопорушенні надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, доведеність вини у її вчинені та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні, що дало змогу суду прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, вважаю, що ОСОБА_1 винен у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, а саме, як діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

У відповідності до ч.4 ст.15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП, є військовим адміністративним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.

Так, згідно із протоколом про військове адміністративне правопорушення №27 від 07.06.2025 року, крайньою датою вчинення самого адміністративного правопорушення є 06.06.2025 року, у зв`язку із чим, суд виходить, що строк накладення адміністративного стягнення рахується з 06.06.2025 року.

Тобто, на момент надходження справи в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Воробйова В.Л. строки притягнення до відповідальності ОСОБА_1 минули, оскільки вищезазначена справа відносно ОСОБА_1 була отримана суддею вже з закінченим тримісячним строк накладання адміністративне стягнення, що передбачено ч.2 ст.38 КУпАП, а саме 05.12.2025 року, та передана судді 05.12.2025 року.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (провадження №К/9901/38815/18).

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Водночас, Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і вказують, що після закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю відповідно до п. 7) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 283, 284 КУпАП, суд:

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП.

На підставі п. 7) ст. 247 КУпАП провадження по справі про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: Воробйов В.Л.

11.12.2025