ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17.11.2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 листопада 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду, 14.09.2025 року, приблизно о 19.10 год. ОСОБА_2 , перебуваючи на балконі загального користування за адресою: АДРЕСА_1, кинув каміння в напрямку ОСОБА_1 , чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на нього стягнення.

Зазначала, що суд першої інстанції підтвердив факт кидання ОСОБА_3 певного предмета (каменеподібного) з балкону, який не вимагає експертизи для дрібного хуліганства. Факт кидання будь-якого твердого предмета в сторону людей, сам по собі є небезпечним, оскільки вона з дитиною перебувала у дворі, що, на її думку, порушує громадський порядок та спокій.

Вказувала, що суд звів дрібне хуліганство лише до нецензурної лайки та образливого чіпляння, повністю проігнорувавши іншу частину норми ст. 173 КУпАП, інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Стверджувала, що суд першої інстанції повністю проігнорував історію

ЄУНСС 727/13324/25 НП 33/822/616/25 головуючий у 1 інстанції Калмикова Ю.О.

агресивної поведінки ОСОБА_2 та його дружини, який вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, мотив тривалої агресії.

Вважає, що сукупність доказів як то: відео, її пояснення, протокол, систематичність правопорушень, підтверджує факт хуліганських дій ОСОБА_2 .

На думку апелянта, судом було порушено вимоги ст. 280 КУпАП та не встановлено жодної суттєвої обставини справи, що є грубим порушенням процесуальних норм.

Вказувала, що вона неодноразово зверталась до органів поліції та суду, з метою загрози та порушення її прав та членів її сім`ї.

Заслухавши ОСОБА_1 , яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, ОСОБА_2 , який просив відмовити в задоволенні скарги, перевіривши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Статтею 280 КУпАП визначено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 173 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя районного суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Так, згідно зі ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Відповідно до Постанови ВСУ від 04.10.2012 у справі 5-7к12, особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Під діями, що порушують громадський порядок чи спокій громадян слід вважати зневажливе ставлення винного, як правило безпричинне, до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності. Ознака ця однаково характеризує, як об`єктивну сторону дрібного хуліганства порушення громадського порядку, так і його суб`єктивну сторону хуліганські мотиви вчинення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №652363 від 22.09.2025 року не містить відомостей щодо ознак порушень діями ОСОБА_2 громадського порядку та ознак неповаги до суспільства, передбачені ст.173 КУпАП.

Доказами, якими апелянт обґрунтовує свої апеляційні вимоги щодо наявності вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, є її пояснення від 15.09.2025 року та відеофайл з камери спостереження, що встановлена на подвір`ї.

Із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона бачила, як ОСОБА_2 дістав предмет з вазона на балконі та зробив кидок. Після цього був чутний звук удару об металеву покрівлю (а.с.2).

З відеофайлу, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 , перебуваючи на балконі взяв щось у руки та кинув в сторону подвір`я, а також чути удар об металеву поверхню.

З пояснень, наданих ОСОБА_2 вбачається, що він перебував на балконі біля своєї квартири. Помітив сторонній предмет у горщику з квітами та кинув його через перила. Предмет, що він кинув, була кістка від сливи чи абрикосу. В цей час на подвір`ї він нікого не бачив (а.с.11).

Тобто, з досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_2 дійсно кинув невідомий предмет, який, як вказує ОСОБА_1 , впав на металеву покрівлю. Однак матеріали справи не містить жодних даних про порушення ОСОБА_2 громадського порядку, тобто вчинення хуліганських дій. А оскільки ОСОБА_2 кинув невідомий предмет, який попав на покрівлю, твердження апелянта про те, що останній кинув цей предмет в її напрямку та напрямку її дитини, не свідчить про те, що останній мав намір порушити спокій громадян та громадський порядок і що його дії охоплюються диспозицією ст.173 КУпАП.

Отже, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 було вчинено дрібне хуліганство, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. Водночас матеріалами справи підтверджується лише наявність конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через ймовірно особисті неприязні відносини між вказаними особами із-за встановлення камер спостереження заявницею, що не охоплюється диспозицією ст.173 КУпАП та не може вважатись дрібним хуліганством.

Відтак, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б об`єктивно свідчили про наявність у діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Порушень вимог закону, які б свідчили про незаконність прийнятого рішення та ставили під сумнів рішення суду першої інстанції не встановлено.

А тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 266, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя