Провадження № 3/643/3495/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Замікула Б.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №479958 від 11.10.2025, 11.10.2025 в 00 год 54 хв м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 26, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lincoln MKX, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №2352 від 11.10.2025

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення водієм вимог п. 2.9а ПДР України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Заболотько В.Б., подав клопотання про закриття адміністративної справи, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування клопотання зазначив про істотні порушення процедури проведеного огляду на стан сп`яніння, як наслідок, відсутність доказів, що ОСОБА_1 був водієм зазначеного транспортного засобу, керував ним та був зупинений працівниками патрульної поліції. Також захисник вказує на відсутність у матеріалах справи направлення на огляд до медичного закладу та відсутність факту зупинки транспортного засобу.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Зазначив, що його авто було незручно припарковане у дворі, у зв`язку з чим він вирішив зі своїм знайомим переставити автомобіль в інше місце. Як стверджував ОСОБА_1 , за кермо сів його знайомий, який раніше керував цим транспортним засобом. Проте автомобіль не заводився, а тому ОСОБА_1 сів на місце водія, щоб зрозуміти, у чому несправність автомобіля. В цей момент, коли ОСОБА_1 сидів за кермом, під`їхали співробітники патрульної поліції та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який він пройшов в закладі охорони здоров`я. Водночас ОСОБА_1 заперечив факт керування траспортним засобом та наполягав, що він лише перебував за кермом, а автомобіль в цей час взагалі не рухався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що в той день він запропонував перепаркувати автомобіль ОСОБА_1 , сів за кермо вказаного авто, проїхав декілька метрів, після чого автомобіль перестав заводитись. ОСОБА_1 запропонував сісти за кермо та подивитись, що з автомобілем відбувається. Потім під`їхали співробітники патрульної поліції, перепаркували автомобіль та відвезли ОСОБА_1 для проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Надалі адвокат Заболотько В.Б. подав до суду заяву від 11.12.2025 про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Підтрима раніше подане клопотання про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, його захисника, покази свідка, суддя зазначає наступне.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Як визначено ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно з п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

На перекоання судді, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №479958 від 11.10.2025, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому, окрім іншого, зазначені виявлені працівниками поліції ознаки стану сп`яніння ОСОБА_1 . Також, з вказаного акту вбачається, що огляд не проводився у зв`язку з відмовою;

-висновком КНП ХОР «ОКНЛ» № 2352 від 11.10.2025 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

-відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, дослідженими у судовому засіданні, при перегляді яких обставини, викладені у протоколі, знайшли своє підтвердження.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушення вимог ст. 256, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена наказом МВС України № 1395 07.11.2015) при складанні поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо відсутності доказів керування транспорнтим засобом та, як наслідок, відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд відхиляє з огляду на таке.

Відеозапис, як це передбачено ч. 1 ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 (далі - Інструкція), визначено, що кінозйомка та відеозапис це процеси фіксації динамічних властивостей об`єктів, подій, явищ за допомогою кіно- або відеокамери.

Відеозапис є об`єктивним доказом, оскільки унеможливлює суб`єктивне висвітлення поліцейським або іншими особами обставин справи.

Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів встановлено, що автомобіль, передбуваючи у дворі багатоквартирного будинку, розпочав рух вперед із увімкненим правим покажчиком повороту, потім зупинився та здійснив рух назад. В цей момент під`їхав автомобіль патрульної поліції, подав сигнал зупинитись. Після цього поліцейські попрямували до водія та ним виявився ОСОБА_1 .

На віодеозаписах зафіксовано, що в період часу між рухом автомобіля та моментом, коли поліцейські підійшли до автомобіля, ніхто з автомобіля не виходив, а за кермом залишалась та сама людина.

Достовірність зафіксованих на відеозаписах обставин ОСОБА_1 та його захисник не заперечували.

Отже, версія сторони захисту, що ОСОБА_1 сів за кермо після невдалої спроби

ОСОБА_2 завести двигун автомобля, а відтак, ОСОБА_1 не причетний до керування транспортним засобом - повністю спростовується змістом переглянутого відеозапису з місця зупинки.

Окрім цього, на відеозаписах не зафіксовано жодних ознак несправності автомобіля, зокрема, неможливість завести двигун. Навпаки, достовірно вбачається, що автомбіль мав можливість рухатись як вперед, так і назад.

Також суддя враховує висновок Верховного Суду, сформульований у постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а, в якій зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Відповідно до п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Доводи захисника щодо відсутності у матеріалах справи направлення на проходження огляду, суддею не можуть вважатись слушними, оскільки водій пройшов огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», дана обставина не заперечувалась ОСОБА_1 та його захисником в ході судового розгляду та підтверджується відеозаписами, долученими до матеріалів справи.

Доводи захисника щодо відсутності факту зупинки транспортного засобу спростовуються відеозаписами, долученими до матеріалів справи.

Всі інші доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин, а також того, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Додатково суддя зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких судових рішень або висновків компетентних органів щодо незаконності або оскарження дії працівників поліції.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області, згідно облікових даних «ІПНП» - ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

За приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху суддею не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відтак, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для праце здатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Матеріали справи не місять даних про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а тому він підлягає стягненню за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 33, 35, 40-1, 130, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Харківській області 21081300; код отримувача 37874947; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0020001; код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»).

Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення».

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова в частині накладення стягнення у виді штрафу набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в частині позбавлення права керування транспортним засобом - з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Повний текст постанови складено та підписано 15.12.2025.

Суддя Борис ЗАМІКУЛА