Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7571/25 Головуючий у 1-й інст. Чорній Р. О.
Номер провадження №33/4805/1036/25
Категорія ст.124,122-4 ч.1 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника потерпілої адвоката Горлова Є.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника адвоката Ляхова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Горлова Єгора Сергійовича, в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 21 липня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП закрито (за відсутністю події і складу зазначених адміністративних правопорушень),

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Богунського районного суду міста Житомира від 21 липня 2025 року об`єднано в одне провадження справи №295/7571/25 та №295/7574/25. Справі присвоєно №295/7571/25. Провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП закрито за відсутністю події і складу зазначених адміністративних правопорушень.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345102 від 29 травня 2025 року ОСОБА_1 23 квітня 2025 року о 20-50 год в м. Житомирі на нерегульованому перехресті вул. Вільський Шлях та вул. Індустріальна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, не слідкувала за дорожньою обстановкою, в результаті чого допустила наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а велосипедист ОСОБА_2 - легкі тілесні ушкодження.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345113 від 29 травня 2025 року 23 квітня 2025 року о 20-50 год м. Житомирі на нерегульованому перехресті вул. Вільський Шлях та вул. Індустріальна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , стала учасником ДТП та місце події залишила.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 12.1, 2.10.а Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Горлов Є.С. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову від 21 липня 2025 року скасувати, винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП. Вказав, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 під час здійснення маневру повороту переконалась у відсутності перешкод шляхом візуального огляду, що суперечить її поясненням. Процесуальні порушення, допущені працівниками поліції, щодо відібрання в учасників ДТП пояснень та збирання доказів, на які посилався суд у оскаржуваній постанові, виправлені у суді першої інстанції без порушення прав ОСОБА_1 . Припущенням вважає висновок суду, що велосипед міг отримати пошкодження після ДТП, оскільки накладна №17 про ремонт транспортного засобу складена через місяць після події. За доводами адвоката суд безпідставно надав перевагу поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а покази свідка ОСОБА_3 необґрунтовано вважав непослідовними та суперечливими. Крім того, долученим відеозаписом зафіксовано визнання ОСОБА_1 своєї вини, вказаному доказу суд не надав належної оцінки.

В судовому засіданні адвокат Горлов Є.С. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Ляхов О.В. апеляційну скаргу просили залишити без задоволення, вважаючи її необґрунтованою.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Зазначених вимог закону у цій справі суд першої інстанції дотримався.

За змістом протоколів про адміністративні правопорушення, складених у відсутності ОСОБА_1 , остання 23 квітня 2025 року о 20-50 год в м. Житомирі на нерегульованому перехресті вул. Вільський Шлях та вул. Індустріальна, керуючи транспортним засобом марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, не слідкувала за дорожньою обстановкою, в результаті чого допустила наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а велосипедист ОСОБА_2 - легкі тілесні ушкодження. Після чого залишила місце ДТП.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 12.1 ПДР України, що передбачено ст. 124 КУпАП суд першої інстанції посилався на відсутність у справі доказів на підтвердження факту наїзду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на велосипед під керуванням ОСОБА_2 та отримання зазначеними транспортними засобами, чи одним з них будь-яких пошкоджень саме в результаті вказаної ДТП, а також зазначив, що матеріали справи не містять доказів втрати ОСОБА_1 контролю над рухом транспортного засобу чи була позбавлена можливості безпечно керувати ним, та вибір ОСОБА_1 такої швидкості, яка б не відповідала вимогам безпечності. Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 місця ДТП не залишала.

Так, відповідальність ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів чи іншого майна тягне адміністративну відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно ст. 122-4 КУпАП відповідальність настає в разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до вимог п. 2.10.а Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, суд першої інстанції дослідив у судовому засіданні зібрані у справі докази, зокрема:

протоколи про адміністративні правопорушення, серії ЕПР1 № 345102 та №345113 від 29 травня 2025 року, складені за вісутності ОСОБА_1 , копії яких не вручені; рапорти чергових Житомирського РУП №1, якими зафіксовано надходження повідомлення на лінію 102 про ДТП з травмованими за участю т/з марки Jeep, р/н НОМЕР_1 ; протокол огляду місця ДТП від 23 квітня 2025 року; схему до нього та ілюстративну таблицю; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2427 ОСОБА_2 та результати дослідження №2114-25 від 23 квітня 2025 року; акт судово-медичного дослідження №914 від 19 травня 2025 року; лист начальника СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, супровідний лист про направлення матеріалів з Житомирського РУП №1 до УПП в Житомирській області ДПП; реєстраційну карту т/з марки Jeep, р/н НОМЕР_1 ; витяг з АРМОРу; повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про необхідність прибуття до УПП в Житомирській області ДПП.

Як встановлено судом першої інстанції у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснення після дорожньо-транспортної пригоди не відбиралися.

В судовому засіданні у районному суді особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надавала пояснення, вказала, що вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, не визнає. Пояснила, що дійсно 23 квітня 2025 року близько 20 години 50 хвилин керувала належним їй т/з марки Jeep, р/н НОМЕР_1 , та рухалась в м.Житомирі по вул. Вільський Шлях. В транспортному засобі перебувала сама. На нерегульованому перехресті вул. Вільський Шлях та вул. Індустріальна мала намір повернути праворуч, про що завчасно увімкнула покажчик правого повороту. На значній відстані до вказаного перехрестя побачила велосипедистку, яка рухалася праворуч від неї, прямо, в попутному з нею напрямку по вул. Вільський Шлях, на велосипеді їхала одна дівчина, була в навушниках. Обігнала велосипедистку на відстані не менше ніж за 10 м до початку перехрестя, при цьому рухалась зі швидкістю близько 30 км/год, під час повороту пригальмувала. Велосипедистка швидко не їхала, швидкість її руху не оцінювала. Коли обганяла ОСОБА_2 покажчик повороту вже був увімкнений. Велосипедистка будь-яких маневрів/знаків, які могли б свідчити про зміну напрямку її руху не подавала. Розуміла, що відстань для виконання маневрів обгону та повороту праворуч була достатньою для їх безпечного виконання, крім того, жодних перешкод та зустрічного транспорту не було, велосипедистка рухалась з меншою швидкістю ніж т/з, до того ж, обігнала останню на 10 метрів. Виконуючи маневр повороту праворуч подивилась у бокове (праве) дзеркало заднього виду та переконалась, що не має перешкод для виконання вказаного маневру. Обігнавши велосипедиста, не звертала уваги на її подальші дії, одразу після виконання маневру повороту потерпіла взагалі зникла з її поля зору. Повернувши праворуч, проїхала близько 10 м та в дзеркалі заднього виду побачила, що велосипедистка впала (бачила саме момент падіння) на відстані 5-6 м від перехрестя, а тому вона зупинилась за стоянкою, яка розташована на відстані 10-15 м від місця падіння велосипеда, щоб надати допомогу потерпілій. Вийшовши з авто, підійшла до велосипедистки, яка на той момент вже встала на ноги, відійшли з останньою в бік, оглянула отримані велосипедисткою тілесні ушкодження - на ній були незначні подряпини, а саме, подряпина на кисті лівої руки, на безіменному пальці лівої руки та декілька подряпин на коліні лівої ноги, остання була при свідомості. Потерпіла на місці події не повідомляла, що ОСОБА_1 її збила. Від її допомоги потерпіла не відмовлялась. Вона допомогла заклеїти пластиром подряпини, обробила календулою руку. Значних тілесних ушкоджень на потерпілій не було. Жодних пошкоджень голови у потерпілої теж не було. На велосипеді жодних пошкоджень не було, потерпіла на місці події про пошкодження велосипеда також не говорила. Свій транспортний засіб на наявність механічних пошкоджень не оглядала. Швидку допомогу не викликали, оскільки потерпіла повідомила, що з нею все добре та тілесні ушкодження були не значні. На лінію 102 теж не телефонували, оскільки потерпіла не наполягала на виклику працівників поліції. Хвилин 30 була з потерпілою, потім запитала у останньої чи може їхати, на що отримала позитивну відповідь, потерпіла мала зустрітись зі своїм хлопцем, якого залишилась чекати на місці. Тому ОСОБА_1 місце події залишила та поїхала у своїх справах. Обмінялись з ОСОБА_2 номерами мобільних телефонів. Того ж дня, до того як до неї зателефонували з поліції, телефонувала до потерпілої, хотіла з`ясувати як вона себе почуває, однак на її телефонні дзвінки ОСОБА_2 не відповіла. Жодного контакту між керованим нею т/з та велосипедом чи велосипедистом не було, ОСОБА_2 впала, коли вона вже повернула праворуч. 23 квітня 2025 року до неї зателефонував слідчий, повідомив про те, що вона збила пішохода. Наступного дня після події, тобто 24 квітня 2025 року, листувалась з ОСОБА_2 у месенджері «Viber», остання о 16 годині 33 хвилині надіслала смс-повідомлення з текстом (зацитувала смс-повідомлення) «Доброго дня, я дівчина, яку Ви вчора збили на велосипеді. Я вчора все ж таки викликала поліцію та швидку на місце події, але хотіла виниклу ситуацію вирішити мирним шляхом, без зайвої тяганини та судових розглядів. У мене є травми: струс мозку, садна, розтягнення м`язів, а також, зіпсовані особисті речі. Я відкрито налаштована на діалог та домовленість, якщо Ви готові взяти на себе відповідальність, відшкодувати завдані збитки, якщо Ви теж зацікавлені в спокійному вирішенні цієї ситуації». Оскільки не вважає себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення жодної відповіді на вказане смс-повідомлення не надсилала, не бачила сенсу в подальшому спілкуванні, оскільки вважала зазначене повідомлення шахрайськими діями стосовно неї. Зранку близько 08 години 24 квітня 2025 року приїхала до слідчого, він оглянув належний їй т/з, повідомив, що жодних пошкоджень на т/з немає. Після огляду т/з їй будь-який документ на підпис слідчий не надавав. Матеріали справи не містять жодних відомостей/документів про огляд велосипеду із фіксуванням наявних на ньому механічних пошкоджень. Також зазначила, що не зрозуміло, куди після події подівся велосипед. Ремонт велосипеду був здійснений через місяць після події. Таким чином, де був велосипед та що з ним відбувалося протягом місяця з дня події до його ремонту, не відомо. З протоколами про адміністративні правопорушення працівники поліції її не ознайомили, їх складання відбулося за її відсутності, без її виклику. Враховуючи викладене, провадження у справах просила закрити.

Також, потерпіла ОСОБА_2 надавала пояснення, за змістом яких вона рухалася на велосипеді по вул. Вільський Шлях зі швидкістю приблизно 10 км/год, наміру змінювати напрямок руху не мала, за 5-10 м до перехрестя вул. Вільський Шлях та вул. Індустріальна боковим зором побачила, що до неї наближається авто марки Jeep, яке почало виконувати маневр повороту праворуч та притискати її до узбіччя, зменшуючи таким чином між ними боковий інтервал. З метою уникнення зіткнення з вказаним т/з почала гальмувати, однак контакту з т/з уникнути не вдалось, торкнулась лівою рукою з правою задньою частиною т/з. Детально момент контакту не пам`ятає, чи відбувався контакт між т/з та велосипедом теж не пригадує. Внаслідок контакту з т/з в межах перехрестя впала з велосипеду на лівий бік. Внаслідок падіння отримала тілесні ушкодження, а саме, подряпини та садна на лівій руці (чи були подряпини на правій руці не пам`ятає), лівому плечі, на поверхні кульшового суглобу, на обох колінах та на великому пальці лівої ноги. Внаслідок падіння велосипед теж отримав пошкодження, а саме, зчесано лакофарбове покриття зліва, збиті педалі, пошкоджено обмотку на кермі. Водій т/з не зупинилась та поїхала далі, а тому водій іншого т/з почав їй сигналити, в результаті чого ОСОБА_1 зупинилась за 20-30 м від місця падіння. Жінка на ім`я ОСОБА_4 , яка є очевидцем ДТП, оскільки була на перехресті в той час, підійшла до неї, допомогла піднятись та забрала велосипед з проїзної частини. Потім до неї підійшла ОСОБА_1 та повідомила, що не ненавмисно, думала, що встигне повернути (зазначене зафіксовано на відеозаписі, відеозапис тривалістю 7 секунд, яке знімала ОСОБА_2 після ДТП на власний мобільний телефон). Чому вимкнула запис та не знімала розмову в подальшому, пояснити не змогла, можливо, через стресовий стан. Вказаний відеозапис працівникам поліції вона не надавала, про його наявність їм не повідомляла. ОСОБА_1 допомогла обробити рани, заклеїти їх пластиром. Після ДТП була в стресовому стані, а тому відмовилась викликати швидку та поліцію, оскільки не усвідомлювала їх необхідності. В подальшому, за їх обопільною згодою ОСОБА_1 місце події залишила, а вона залишилась на місці події чекати хлопця. Також повідомила, що вони обмінялись з ОСОБА_1 номерами телефонів та домовились, що зв`яжуться ввечері. До пізнього вечора була в травмпункті, тому не спілкувалась з ОСОБА_1 в день події. Після того як ОСОБА_1 залишила місце ДТП на місце події приїхав хлопець ОСОБА_2 та, оскільки ОСОБА_2 стала гірше себе почувати їй було важко піднятись, паморочилось в голові, не могла самостійно пересуватись, вони вирішили викликати поліцію та швидку медичну допомогу, яка госпіталізувала ОСОБА_2 до лікарні. На т/з ОСОБА_1 потерпіла пошкоджень не побачила. Велосипед, яким керувала під час ДТП, спортивний, має вузьке кермо.

Згідно показів свідка ОСОБА_3 у суді першої інстанції, остання вказала, що точну дату події не пам`ятає, пригадує, що на вулиці була тепла пора доби, приблизно місяці два тому після обіду в другій половині дня в світлу пору доби, коли поверталась з гаража, що розташований в гаражному кооперативі «Промінь», рухалась на т/з марки Lanos, р/н НОМЕР_2 , в кузові зеленого кольору по вул. Індустріальній, в салоні авто була не сама, ще був знайомий (їхали косити траву на кладовище), зупинилась на т-подібному перехресті, оскільки пропускала велосипедиста, яка рухалась прямо по вул. Вільський Шлях, та т/з, який мав намір повертати праворуч у напрямку гаражного кооперативу. Також пояснила, що за нею ще рухались т/з. Велосипедист рухалась прямо, проїхала частину перехрестя та рухалась по середині однієї смуги, коли т/з обігнав її та різко повернув праворуч, перегородивши велосипедисту шлях, а тому велосипедист в`їхала в задню частину авто своїм переднім колесом. Внаслідок контакту з т/з велосипедист впала з велосипеду на проїзну частину, а тому вона вийшла з т/з, допомогла дівчині піднятись, інший свідок поїхав наздоганяти джип, який зупинився вже біля гаражів за 500 м від місця ДТП. Потім, через 5 хвилин після ДТП, на місце події прийшла водій авто - ОСОБА_1 , яка почала стверджувати, що не чула. Про що ще говорила ОСОБА_1 свідок не пам`ятає. Свідків на місці було багато.

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди на думку апеляційного суду є недостатньо інформативною, оскільки відображає лише розташування дорожніх знаків та розмітку на перехресті вул.Індустріальна вул.Вільський шлях, проте не містить вказівки на розташування транспортних засобів на ній, їх матеріальні пошкодження з описом, а також слідової інформації.

На містять таких відомостей і інші зібрані у справі докази.

Згідно копії накладної №17 від 21 травня 2025 року, виданої ФОП « ОСОБА_5 » надані послуги по ремонту переднього перемикача на кермі, обмотки керма, вирівнювання переднього колеса, педалі та налаштування трансмісії на загальну суму 2450 грн. Апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про відсутність доказів на підтвердження виникнення вказаних пошкоджень саме у ДТП 23 квітня 2025 року, крім того з названої накладної не вбачається, що здійснювався ремонт транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_2 за встановлених обставин. Разом з тим, у суду відсутні відомості про пошкодження транспортних засобів, велосипеда ОСОБА_2 та автомобіля ОСОБА_1 Jeep Compass, д.н.з. НОМЕР_3 , що унеможливлює прийняття вищевказаного документу як належного доказу. Одночасно, у акті судово-медичного дослідження № 914 від 19 травня 2025 року констатовано наявність у ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, проте не встановлено, які саме тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок падіння з велосипеду, а які внаслідок контакту з транспортним засобом.

До матеріалів справи долучений також відеозапис тривалістю 7 секунд, який відображає кермо велосипеда та руку з садинами на кисті та аудіорядом з поясненнями «я розумію, що я вина але не затронула…» У судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що вважає себе дотично причетною до падіння ОСОБА_2 з велосипеда та зазначила, що під час обгону потерпілої остання була в навушниках, а тому, на думку ОСОБА_1 , вона могла злякатись в момент обгону, чи відволіктися, в результаті чого втратити керування, що в подальшому спричинило її падіння з велосипеду.

Сама ж потерпіла ОСОБА_2 детально момент контакту не пам`ятає, чи відбувався контакт між автомобілем та велосипедом теж не пригадує.

Пояснення свідка ОСОБА_3 , що ОСОБА_2 в`їхала переднім колесом в задню частину автомобіля, не підтверджуються іншими об`єктивними даними.

З урахуванням суперечливих показів особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , за браком належних та допустимих доказів на підтвердження доводів скаржника, зібраними у справі доказами не підтверджується поза розумним сумнівом зміст фабули протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення потерпілої ОСОБА_2 , згідно яких ОСОБА_1 на автомобілі Jeep Compass, д.н.з НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, не слідкувала за дорожньою обстановкою, в результаті чого допустила наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а велосипедист ОСОБА_2 - легкі тілесні ушкодження.

Дослідивши письмові матеріали, перевіривши доводи скаржника та його захисника, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність наявними матеріалами порушень з боку ОСОБА_1 зазначених вимог Правил дорожнього руху України та причинно-наслідкового зв`язку її діянь і пошкодження транспортних засобів та отримання потерпілою тілесних ушкоджень, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає правильним висновок судді районного суду про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки учасниками ДТП не заперечувалось, що ОСОБА_1 місця ДТП не залишала, повернулась на місце події одразу після падіння ОСОБА_2 з велосипеда, надала медичну допомогу потерпілій та за її згодою поїхала, залишився свої контакти.

З огляду на викладене, наявні у адміністративних матеріалах докази не є такими, що «поза розумним сумнівом» доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП, а доводи апеляційної скарги, що постанова винесена на підставі неправильної оцінки зібраних у справі доказів та не відповідає обставинам справи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та відхиляються апеляційним судом.

Інших доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано.

Постанова Богунського районного суду міста Житомира від 21 липня 2025 року, якою суд констатував недоведеність наявними матеріалами справи порушень з боку ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 2.10.а ПДР України, у зв`язку з чим дійшов висновку про відсутність у її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Горлова Єгора Сергійовича, в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 21 липня 2025 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП закрито без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь