Провадження № 3/592/4128/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Корольова Галина Юріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпро, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водія солдата військової частини НОМЕР_1 , рнокпп НОМЕР_2 ,

за ч.3ст.172-20 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення КИС №2493 від 26.11.2025 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 25.11.2025 року близько 22:00 год. під час виконання обов`язків військової служби на території тимчасового базування підрозділу військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 він був виявлений командуванням військової частини НОМЕР_1 з підозрою на перебування в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а саме: неясна мова, відсутність логічної точки зору, агресивна поведінка, прирікання з командуванням підрозділу, збуджений стан, відсутність орієнтації в часі та просторі, поведінка, що не відповідає дійсності, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

До матеріалів справи долучена заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, згідно якої останній вину визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення КИС № 2493 від 26.11.2025 року, військовослужбовець ОСОБА_1 25.11.2025 року близько 22:00 год. знаходився на території військової частини з підозрою на перебування у стані алкогольного чи іншого сп`яніння , а саме: неясна мова, відсутність логічної точки зору, агресивна поведінка, прирікання з командуванням підрозділу, збуджений стан, відсутність орієнтації в часі та просторі, поведінка, що не відповідає дійсності. Водночас у описовій частині протоколу зазначено, що ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у стані наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, з акту фіксації відмови від добровільного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння від 25.11.2025 року вбачається, що у ОСОБА_1 нібито були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови. Аналогічні обставини зазначені і в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 26.11.2025 року, у яких також йдеться про виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Таким чином, матеріали справи містять істотні суперечності щодо виду сп`яніння, у якому нібито перебував ОСОБА_1 , оскільки протокол про адміністративне правопорушення вказує на наркотичне сп`яніння, тоді як акт та пояснення свідків на алкогольне. Зазначені суперечності не усунуті та не дозволяють суду дійти беззаперечного висновку про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, враховуючи норми викладеного вище чинного законодавства, оскільки до матеріалів адміністративного правопорушення не додано та під час судового їх розгляду не здобуто достовірних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, приходжу до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При цьому суддя зауважує, що сам по собі факт визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не є належним і допустимим доказом його вини. Так само протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними доказами не може слугувати підставою для притягнення до відповідальності.

Отже, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП належить закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ст. 172-20, 247 ч. 1 п. 1, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк до Сумського апеляційного суду з дня її винесення.

Суддя Галина КОРОЛЬОВА