Провадження №: 3/752/9091/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП у м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянки України, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 з 03.09.2025 року по 13.10.2025 року під час проведення уроків математики у 9Д класі у приміщенні ліцею № 241 «Голосіївський» за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 12, вчиняла психологічне насильство стосовно учениці 9Д класу ОСОБА_2 , що є учасником освітнього процесу, зокрема, 13.10.2025 року після емоційної розмови з вчителем, дитини покинула приміщення кабінету та опинилась у небезпечній психологічній ситуації, а вчитель проявив бездіяльність у даній ситуації, крім того маи місце випадки зі сторони вчителя, яка заперечувала реальність та перекручувала власні слова, начебто дитина все не так зрозуміла і почула акцентувала увагу на тому, що для класу, в якому навчається ОСОБА_2 , все залежить від того, який настрій у вчителя, використання залякувань, зокрема, погроз про фізичне насильство у вигляді стискання зап`ястя учням для контролю власних емоцій. Зазначені дії вчителя ОСОБА_1 призвели до погіршення емоційного та психологічного стану учениці 9Д класу ОСОБА_2 , небажання приходити на уроки математики та у приміщення ліцею, тобто вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання жодного разу не з`явилась, про дату та час повідомлена належним чином. На адресу суду надала письмові пояснення, в яких зазначила, що не погоджується з обставинами викладеними у протоколі, а тому вважає, що є підстави для закриття провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В письмових поясненнях вказала, що 13.10.2025 року ОСОБА_2 підійшла до вчительського столу, за яким вона сиділа, жбурнула аркуш паперу на стіл вчителю та почала емоційно висловлювати своє незадоволення отриманими оцінками. Також вказала, що потім ОСОБА_2 сіла на своє місце і до неї підійшла однокласниця ОСОБА_3 , яка почала їй пояснювати, що її поведінка не коректна, після чого ОСОБА_2 , розуміючи свою неправоту вибігла з класу, а за нею ОСОБА_4 . Зазначила, що потім ОСОБА_2 побігла до шкільної вбиральні, а за нею побігла ОСОБА_3 , яка продовжила звинувачувати ОСОБА_2 у некоректній поведінці щодо вчителя математики. Ця розмова була дуже емоційною на підвищених тонах з використанням ненормативної лексики. ОСОБА_1 у поясненнях вказує, що мати ОСОБА_2 не розібравшись у ситуації та підтримуючи жагу доньки до перекручування і придумування фактів, зневажливого ставлення до старших та вчителів звернулась до директора ліцею з заявою, у якій звинуватила її у булінгу до ОСОБА_2 . Вважає, що мати ОСОБА_2 не надала жодного належного, допустимого та достатнього доказу факту булінгу. Також вказала, що за результатами службового розслідування комісія з розслідування випадку правил порушення правил внутрішнього трудового розпорядку прийшла до висновку, що між нею та ОСОБА_2 мала місце конфліктна ситуація, яка не мала системного характеру.

Захисник ОСОБА_1 - Кобрин С.Б. в судовому засіданні просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалась конфліктна ситуація, яка не містить ознак булінгу.

Неповнолітня ОСОБА_2 в судовому засіданні в присутності двох її законних представників показала, що навчається в 9Д класі. Вчителька ОСОБА_1 прийшла до школи у вересні і на першому ж уроці хотіла покращити життя «двійошникам». Вчителька ОСОБА_1 повідомила класу, що оцінки та домашнє завдання будуть залежати від її настрою та запровадила систему «бонів». «Бони» надавались за відповіді на запитання та за чергування у класі. В жовтні «бони» припинились, оскільки батьки обурились, що «бони» отримували нерівномірно і за прибирання. Вказала, що розповіла про цю ситуацію мамі. Також ОСОБА_2 показала, що якось була контрольна з алгебри, ОСОБА_1 вийшла з класу і всі підбігли до неї за допомогою. Вказала, що вона встигла допомогти всім, крім себе, і коли всі від неї відійшли, її охопило відчуття страху та хаосу. Вказала, що коли ОСОБА_1 повернулась та почала віддавати телефони, вона була заплакана і ОСОБА_1 це бачила, але нічого не сказала. Після цієї ситуації результати контрольної роботи скасували, оскільки її мама звернулась до класного керівника. Вказала, що дуже боялась, що така ситуація знову повториться. Також вказала, що одного разу їй поставили 8 балів, на що вона спитала у ОСОБА_1 чи можна перездати і остання дозволила, а коли вона хотіла віддати зошит, щоб перездати оцінку, ОСОБА_1 в категоричній формі відмовилась його приймати перед всім кдасом, хоча до цього іншим учням було дозволено здійснити перездачу. Також ОСОБА_1 тоді вийшла із класу і наказала всім слухати її ( ОСОБА_2 ). Після чого однокласники почали запевняти, щоб вона змирилась з цим, потім вчитель повернулась до класу, а вона вибігла до туалету плакати, з нею трапився нервовий зрив, вона боялась і дуже хотіла додому, алелише за 20-30 хв. змогла повідомити мамі про свй стан, далі вона пішла на прохання мами до класного керівника, остання заспокоїла її трохи. Коли вона зайщла до класу за своїми речами, вчитель математики навіть не запитала, що з нею, проігнорувала її повністю. Зазначила, що після 13.10.2025 року вона не відвідувала уроки ОСОБА_1 , на що однокласники спочатку пред`являли претензії, не сиділи з нею та не розмовляли і вона бачила як ОСОБА_1 спілкувалась з певними групами дітей окренмо в коридорі, вона відчувала тиск на себе. На інших уроках все було норм, коли змінили вчителя математики, однокласники заспокоїлись і тепер вона вільно відвідує всі уроки.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила події описані її донькою та дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказала, що поведінка ОСОБА_1 щодо булінгу її дитини систематична. Як ще один із прикладів, вказала, що її дитина носить окуляри для зору і якось ОСОБА_1 взяла на уроці окуляри у ОСОБА_2 та почала показувати на них геометричні фігури, у свою чергу, дитина не могла бачити урок, відчувала дискомфорт. Внаслідок такий дій вчительки, ОСОБА_2 неодноразово зазнавала погіршення емоційного та психологічного стану, нині вона змушена відвідувати психолога та психіатра. У ОСОБА_2 з іншими вчителями таких ситуацій не виникало.

Свідок ОСОБА_6 , заявлена стороною захисту, до суду не з"явилась.

Свідок ОСОБА_7 , яка є класним керівником неповнолітньої ОСОБА_2 , в судовому засіданні показала, що є класним керівником 9Д класу з 8 класу. З вересня у школі з`явився новий вчитель математики - ОСОБА_1 . Знає, що в класі є більш здібні діти, є більш слабкі. В свою чергу ОСОБА_1 запровадила систему «бонів», наприклад, за спілкування та за прибирання. Вказала, що така система була образлива для дітей, які гарно навчаються, оскільки інші діти, які погано навчались, почали отримувати гарні оцінки за «бони». В цьому віці у дітей підвищене відчуття справедливості/несправедливості. Вказала, що з ОСОБА_1 неодноразово спілкувались і вона, і адміністрація, пояснювали, що не можна ділити дітей, негатив від спілкування з батьками переносити на дітей, а також пояснювали, що вчителі повинні бути об`єктивними та просто робити свою роботу, але вона все одно притримувалась своєї позиції, чим створила в класі погану атмосферу. Також вказала, що знає зі слів дітей, як одного разу ОСОБА_2 різко кинула листок з роботою, оскільки ОСОБА_1 при всьому класі відмовилась її прийняти, дитина вийшла на пориві емоцій з класу і ніхто не поцікавився як дитина. Також знає зі слів дітей, що ОСОБА_1 відправила за ОСОБА_8 іншу дитину ОСОБА_9 , щоб та заспокоїла ОСОБА_2 , хоча у ОСОБА_10 з ОСОБА_2 був найсильніший конфлікт в класі. Вказала, що в той же день їй подзвонила мама ОСОБА_2 , сказала, що дитина 30 хв. плаче в туалеті, вона попросила, що остання прийшла до неї. Коли вона побачила ОСОБА_11 , то була вражена: емоційний і психічний стан дитини був жахливим, її трясло, була червона від сліз, не могла заспокоїтись, вона такого стану дитини ніколи не бачила, хоча давно працює з дітьм і має власних дитин, це її налякало. Коли вона сказала ОСОБА_12 забрати свої речі, її вразило те, що ОСОБА_1 повністю проігнорувала дитину і навіть не поцікавилась, де була ОСОБА_2 . У ОСОБА_13 з іншими вчителями таких ситуацій не виникало, натомість їй відомі факти, зокрема, навіть подані вже заяви іншими батьками з інших класів щодо неправомірних дій вчителя ОСОБА_1 до учнів.

Дослідивши письмові матеріали справи та заслухавши захисника, законного представника, неповнолітню ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_7 , суддя приходить до наступного висновку.

Так, ч. 1 ст. 173-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Згідно Закону України «Про охорону дитинства» булінг (цькування) - це психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке систематично вчиняється особою стосовно дитини, з якою вони є учасниками одного колективу, або дитиною стосовно іншого учасника одного колективу та яке порушує права, свободи, законні інтереси потерпілої особи та/або перешкоджає виконанню нею визначених законодавством обов`язків.

Психологічний булінг - це насильство, пов`язане з дією на психіку, що завдає психологічного травмування шляхом зокрема, ігнорування та маніпуляціями, якими навмисно заподіюється емоційна невпевненість жертви.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність (ігнорування) кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Так, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки булінгу, а саме: 1) наявність сторін кривдник - ОСОБА_1 , потерпілий - ОСОБА_2 , спостерігачі - колектив 9Д; 2) систематичність (встановлення бонів, вихід із класу під час контрольної роботи, вживання образливих слів для людини ("я начеб то в герпентарії"), відібрання окулярів під час уроку - ігнорування фізіологічних особливостей дитини; дозвіл надати зошит для перездачі, а згодом публічна відмова у його прийнятті без пояснень - маніпуляція; ігнорування ОСОБА_2 , коли остання перебувала в пригніченому стані) тощо; 3) дії ОСОБА_1 , наслідком яких є заподіяння психічної шкоди потерпілій ОСОБА_2 , а саме погіршення емоційного та психологічного стану останньої.

Таким чином, на переконання судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №548275 від 16.10.2025 року, поясненнями, заявою, протоколом №2 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) від 16.10.2025 року, рапортом, відеозаписом засідання, а також показаннями неповнолітньої ОСОБА_2 , її законного представника та свідка, які є логічними та послідовними і повністю підтверджують неодноразовий, тобто систематичний психологічний булінг з боку ОСОБА_1 .

За таких обставин, суддя не вбачає підстав для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому клопотання ОСОБА_1 та її захисника задоволенню не підлягає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-4 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В. Бондаренко