Справа № 953/5107/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 рокум. Харків

Суддя Київський районний суд міста Харкова Глос М. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління Національної поліції в Харківській області Харківського районного управління поліції № 1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

15.05.2025 року о 17 годині за адресою проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вигнала ОСОБА_2 матір свого співмешканця, з якою вони спільно проживали, з квартири, цими діями завдала шкоди психічному здоров`ю потерпілої, і вчинила домашнє насильство економічного та психологічного характеру.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, повідомлялася про дату, час та місце слухання справи належним чином, причин неприбуття не повідомила, надала заяву про розгляд справи без її участі. Вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала в повному обсязі.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої у судовому засіданні відповідно до ст. 268 КУпАП у справах даної категорії не є обов`язковою.

Під час вирішення справи суд керується такими нормами процесуального і матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП до завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення належить своєчасне, всебічне, повне, об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Домашнє насильство як один із різновидів насильства відрізняється від інших його форм тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки та пов`язані між собою.

За визначенням, закріпленим у п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (надалі Закон № 2229-VIII), економічне насильство згідно п. 4 є формою домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство згідно з п. 14 зазначеної вище частини статті є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, утворюють, зокрема, вчинення домашнього насильства, тобто будь-яких умисних діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо матері свого співмешканця ОСОБА_3 задокументовано у протоколі про адміністративне правопорушення від 15.05.2025 року серії ВАД № 696401 (а. с. 1).

Зазначені у протоколі обставини підтверджено:

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 про те, що 15.05.2025 року приблизно о 17 год. ОСОБА_1 , вигнала її з квартири, та забрала банківську картку, на яку потерпіла отримує пенсійні виплати (а. с. 3);

- поясненнями ОСОБА_1 ,(а. с. 4);

- даними рапорту інспектора сектору протидії домашньому насильству ВП ХРУП-1 ГУНП в Харківській області (а. с. 2).

Крім цього, у поданій до суду заяві ОСОБА_1 зазначила про повне визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підставі досліджених судом доказів в їх сукупності і взаємозв`язку суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 вигнала з квартири потерпілу та забрала банківську картку, на яку потерпіла отримує пенсійні виплати, і ці виплати є основним джерелом доходів ОСОБА_3 . Тобто ОСОБА_1 своїми діями позбавила потерпілу доступу до власного житла і поставила в умови, за яких остання була позбавлена засобів до існування. Зазначене за змістом становить домашнє насильство економічного та психологічного характеру, що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої, і підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує характер правопорушення, яке вчинено щодо людини похилого віку, і дані про особу правопорушниці, котра не має адміністративних стягнень, не погашених у встановленому законом порядку.

Оскільки наведений у ст. 34 КУпАП перелік обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, не є вичерпним, суд враховує як таку повне визнання правопорушницею своєї провини.

Обставин, які би згідно зі ст. 35 КУпАП обтяжували адміністративну відповідальність, у справі не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, зайбільш м`яке за видом із передбачених санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у середніх межах цієї санкції.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 38, 283, 284 ,247 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, з ОСОБА_1 підлягатиме стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 1020 (одна тисяча двадцять) грн і витрати на облік цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає чинності після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, як що її не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття остаточного рішення за підсумками апеляційного перегляду.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос