Справа № 523/8355/25
Номер провадження 3/523/2565/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м.Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Сивак К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 22.04.2025 року о 22:58 годині, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №66 по вул.Жоліо Кюрі в м.Одесі, будучи у стані алкогольного сп`яніння, що зафіксовано за результатами огляду на стан сп`яніння, із застосуванням приладу «Драгер» (результат 0,66 % проміле) та зі згоди зазначеної особи у встановленому законом порядку, чим порушила п.2.9.а «Правил дорожнього руху».

24.06.2025 року захисник Діденко І.А. звернулась до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, яка була задоволена в повному обсязі, про що вказаного захисника двічі було повідомлено (а.с.14, 24); як вбачається з власноручного запису вказаного захисника у своїй заяві, остання ознайомилась із матеріалами справи 03.09.2025 року, зазначивши що 1 диск без запису (а.с.26).

28.08.2025 року захисник Діденко І.А. звернулась до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, на підтвердження чого надала копію виписки із медичної картки останньої від 20.08.2025 року; означене клопотання було задоволено та судове засідання відкладено на 10:00 годину 19.09.2025 року, про що вказаних осіб повідомлено належним чином (а.с.24, 25).

18.09.2025 року захисник Діденко І.А. вдруге звернулась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 , на підтвердження чого знову надала копію виписки із медичної картки останньої від 20.08.2025 року.

Разом із тим, 21.10.2025 та 30.10.2025 року захисник Діденко І.А. двічі звернулась до суду із заявами про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 , на підтвердження чого вказаним захисником надано консультаційний висновок спеціаліста від 21.10.2025 року та копію виписки з амбулаторної картки від 30.10.2025 року, з огляду на що судове засідання, призначене на 31.10.2025 року відкладено на 12:00 годину 28.11.2025 року, про що вказаних осіб повідомлено належним чином.

Втім, 28.11.2025 року захисник Діденко І.А. та ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, вказаний захисник вп`яте звернулась до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підтвердження чого надала копію виписки із медичної картки останньої від 26.11.2025 року.

Слід зауважити, що захисником Діденко І.А. в жодному із клопотань про відкладення розгляду справи не зазначено причин неможливості її особистої явки до суду та розгляду справи за її участі та за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суддя вважає, що в межах розгляду конкретної адміністративної справи ОСОБА_1 та захиснику Діденко І.А. були створені достатні умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що вказані особи, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, в судове засідання жодного разу не з`явились, своїм правом на подачу до суду письмових пояснень чи заперечень по справі не скористались, а вказаний захисник 5 (п`ять) разів зверталась до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи, надаючи при цьому копії медичних документів щодо стану здоров`я особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що були складені й видані напередодні дат призначених судових засідань.

Така поведінка вказаних осіб суддею оцінюється як спроба затягування судового розгляду справи, що у свою чергу має ознаки зловживання стороною захисту своїми правами, а відтак суддею не вбачається підстав для задоволення чергового клопотання захисника про відкладення розгляду справи, оскільки подальше відкладення судового розгляду справи є недоцільним і несумісним із завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення та призведе до невиправданої витрати бюджетних коштів під час дії воєнного стану і військової агресії рф проти України.

Наведене узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що ОСОБА_1 була достовірно обізнана про розгляд справи в суді, при цьому, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечила присутність свого захисника ОСОБА_2 , зважаючи на невикористання вказаними особами своїм правом на подачу до суду письмових пояснень чи заперечень по справі, суддя з огляду на вимоги ч.1 ст.268 КУпАП вирішив розглянути справу за відсутності вказаних осіб та на підставі наданих до суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суддею встановлено, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доказана та підтверджується наступними дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №309084 від 23.04.2025 року, в якому наведені обставини порушення ОСОБА_1 приписів п.2.9.а «Правил дорожнього руху», за що вона притягається до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, підписаним останньою із поясненнями щодо неознайомлення її з правами та відмові в адвокаті (а.с.1);

- роздруківкою тестування з використанням алкотесту «Драгер» №7510, за яким у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння результат 0,66 % проміле (а.с.5);

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким у вказаної особи виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови (а.с.6);

- результатами відтворення під час вивчення матеріалів справи відеозаписів з портативного відеореєстратора працівників поліції, у яких зафіксовано безперервний перебіг подій вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обставин складення працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за участю цієї особи (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, Пересипським районним судом м.Одеси 17.06.2025 року на електронну адресу Управління патрульної поліції в Одеській області було надіслано повідомлення про те, що наявний у справі диск 1 з відеозаписом з портативного відеореєстратора працівників поліції за протоколом серії ЕПР1 №309084 від 23.04.2025 року, оскільки даний диск (з двох наявних) не запускався та не відтворювався.

08.07.2025 року від Управління патрульної поліції в Одеській області до Пересипського районного суду м.Одеси засобами поштового зв`язку надійшли 2 диски з відеозаписами (а.с.17).

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч.2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок доведення інкримінованих певній особі обставин вчинення адміністративного правопорушення покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про такі адміністративне правопорушення, а суд при розгляді справ про адміністративні правопорушення позбавлений можливості і права відшуковувати докази провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи (органу), що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, зважаючи на таке.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом із тим, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За п.2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, визначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Згідно з п. п.2, 3, 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

В порядку ст.ст.31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст.266 КУпАП регламентовано, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтворений відеозапис обставин оформлення працівниками поліції матеріалів справи на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейськими до суду доказів є виконанням покладеного на них обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Зазначений відеозапис містить безперервний перебіг подій та стосується безпосередніх дій ОСОБА_1 . Вказаний відеозапис переданий до суду Управлінням патрульної поліції в Одеській області для розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо вказаної особи та зроблений з метою забезпечення доказів у справі відповідно до означеної норми закону.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи відеозаписах розглядуваної події (а.с.17), 22.04.2025 року о 22:58 годині ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом марки «Toyota» та була зупинена працівниками поліції, а під час подальшого спілкування, працівником поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та висловлено вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що вказана особа відповіла згодою та результатом такого огляду виявився показник у 0,66%.

У зв`язку із незгодою ОСОБА_1 з результатами такого огляду, працівником поліції було запропоновано останній проїхати до медичного закладу для проходження там огляду на стан сп`яніння, від чого вказана особа відмовилась (час запису на диску 1 36хв. 57сек.).

Разом із тим, на другому відеозаписі, який міститься на диску 2, зафіксовано роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 її процесуальних прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (час запису 37хв. 00сек.38хв. 50сек.), у тому числі щодо користування юридичною допомогою адвоката при розгляді справи, з огляду на що та з урахуванням наявності власноручного підпису вказаної особи у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, зауваження останньої з цього приводу, викладені у письмових поясненнях в протоколі, суддею до уваги не приймаються як безпідставні.

До того ж, слід зауважити, що будь-яких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо), стороною захисту до суду не надано.

З огляду на ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані використовувати практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного та в силу положень ст.33 КУпАП, при визначенні міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер та обставин інкримінованого правопорушення, що мало місце в умовах воєнного стану та збройної агресії рф проти України, ступінь вини та особу ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, до цієї особи єдиним можливим є застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З огляду на ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.1, 8-9, 23, 27, 33, 34, 40-1, 130, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В порядку ст.40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 гривень на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, (00020, м.Київ, вул.Липська 18/5).

Строк позбавлення ОСОБА_1 спеціального права на керування транспортними засобами обчислювати з дня ухвалення постанови, а саме з 28.11.2025 року.

Копію постанови направити для відома ОСОБА_1 та для виконання до УПП в Одеській області ДПП, а також надати іншим заінтересованим особам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В. Шурупов