П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1645/25

11 грудня 2025 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Шишко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Солотвин Івано-Франківського (колишнього Богородчанського) району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця діловода відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшого солдата, громадянина України, за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Військовослужбовець ОСОБА_1 вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби.

Адміністративне правопорушення вчинено за таких обставин.

Старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, займаючи посаду діловода відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться у межах Богородчанської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, вчинив самовільне залишення місця служби, а саме: 09.12.2025 року був відсутній на службі без поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за що передбачена ч.3 ст.172-11 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, просив суворо не карати.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.07.2014 р., Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 р., який неодноразово продовжено, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №478/2025 від 14.07.2025 року, з 18.03.2014 року до теперішнього часу на території України діють умови особливого періоду.

Згідно з вимогами ст. 2 Дисциплінарного статуту Збройних сил України військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизні, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до вимог ст. 3 Дисциплінарного статуту Збройних сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), затвердженого Законом України від 24.03.1999 року, передбачені обов`язки військовослужбовців, зокрема, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України; свято і непорушно дотримуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Стаття 16 цього Статуту встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Ст. 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частина 3 статті 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП, доводиться матеріалами справи, зокрема:

- даними протоколу ЛВІ №237 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП від 10.12.2025 року, відповідно до якого старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться у межах Богородчанської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, був відсутній без поважних причин на військовій службі, чим вчинив адміністративне правопорушення, а саме : 09.12.2025 року був відсутній на службі без поважних причин;

- копіює витягу із наказу № 306 від 20.10.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) про призначення ОСОБА_1 на посаду діловода відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- доповіддю ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про факт самовільного залишення ОСОБА_1 місця служби № 4/5745 від 09.12.2025 року;

- доповіддю ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про факт повернення після самовільного залишення місця служби військовослужбовця ОСОБА_1 №4/5755 від 09.12.2025 року;

- копією доповіді про факт повернення до місця служби військовослужбовця №2/4039 від 10.12.2025 року;

- копією військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, вчинив самовільне залишення місця служби, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги обставини справи, суд вважає, що до ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.3 ст.172-11 КУпАП.

Відповідно до п.12 ст.1 ч.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, тому його слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. 15, 23, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, який слід стягнути на р/р UA0009618, отримувач - ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Богородч./21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету - 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету- "Адміністративні штрафи та інші санкції".

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. А. Шишко