Справа № 595/1354/25
Провадження № 3/595/554/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого електромонтером Бучацького РЕМ,-

за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 425909 від 02 вересня 2025 року, 27 серпня 2025 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи по місцю проживання за адресою в АДРЕСА_1 , ображав свого батька ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого в останнього погіршився стан його здоров`я, виникло побоювання за своє життя та здоров`я. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції при складанні протоколу кваліфіковані за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні заперечив повністю та пояснив, що доглядає за батьком. Коли того дня він повернувся додому, то двері будинку були зачинені, а батько не відкривав їх, на стукіт не реагував, через що він викликав поліцію. Пізніше з`ясувалося, що батькові стало погано і він упав, тому не відчиняв двері. Йому незрозуміло чому батько також викликав поліцію, оскільки жодних протиправних дій щодо нього не вчиняв. На даний час вони з батьком проживають разом і він продовжує здійснювати за ним нагляд.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складені протоколи про адміністративні правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколів, складених відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. При цьому психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з повторним протягом року вчиненням домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 425909 від 02 вересня 2025 року долучено: протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.09.2025; письмові пояснення ОСОБА_2 від 02.09.2025; постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 січня 2025 року (справа № 595/1998/24); рапорт ст. інспектора-чергового ВП № 2 Корчинського В.К. від 02 вересня 2025 року.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 02.09.2025, такий повідомив, що 27 серпня 2025 року приблизно 21.00 год. його син, ОСОБА_1 , перебуваючи по місцю спільного проживання у стані алкогольного сп`яніння, вимагав у нього алкоголь для власного вживання, на що він відмовив. Після чого ОСОБА_1 почав ображати його нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою, у зв`язку з чим йому стало погано, стан його здоров`я погіршився.

Як убачається з рапорту ст. інспектора-чергового ВП № 2 Корчинського В.К. від 02 вересня 2025 року, 02.09.2025 о 10.32 год. зі служби «102» надійшло повідомлення від ПОГ ОСОБА_3 про те, що до нього звернувся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , який повідомив, що 27.08.2025 о 21.00 год. його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по місцю спільного проживання вчиняв домашнє насильство. Відносно останнього складено протокол серії ВАД № 425909 за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Суд звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 425909 від 02 вересня 2025 року відносно ОСОБА_2 не долучено жодного доказу, передбаченого ст.251 КУпАП на підтвердження обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та які повідомив потерпілий, зокрема, відсутні показання свідків, будь-які інші докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Щодо наданого, як доказ рапорту ст. інспектора-чергового ВП № 2 Корчинського В.К. від 02 вересня 2025 року, то суд приходить до переконання, що такий не можна вважати належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП за обставин, викладених у протоколі серії ВАД № 425909 від 02 вересня 2025 року, а тому провадження по справі в цій частині підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, що відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.283, ст.284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 173-2 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Бучацький районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик