П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2025 року суддя Саксаганського районного суду Дніпропетровської області Фролова Н.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , керівник ТОВ «Торгсервіс-КР», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1ст. 163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №60141/04-36-04-15/45548324 від 13.11.2025 р., ОСОБА_1 , в порушення підпункту 141.14.4, 141.14.1 пункту 141.14 статті 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-IV зі змінами так доповненнями, будучи посадовою особою-керівником несвоєчасно подав платіжне доручення на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а саме: авансових внесків з податку на прибуток за кожне місце роздрібної торгівлі пальним у травні, червні 2025 року, термін сплати 20.05.2025, 20.06.2025 року, фактично сплачено 20.06.2025, 21.07.2025, 20.08.2025 року, затримка платежу склала 31, 31, 61 календарних днів, сума боргу 540000 грн.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання в якому просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності та зазначає в клопотанні про те, що провадження у справі підлягаю закриттю у зв`язку з передчасними висновками про наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП. Як вбачається з матеріалів справи, протокол про правопорушення складено на підставі проведення камеральної перевірки та складанні Акту перевірки з висновками про порушення п.п. 141.14.1 п. 141.14 ст. 141 ПКУ в частині не дотримання строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання гр. ОСОБА_2 шляхом несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів). Але, це не відповідає фактичним обставинам справи з наступного. Верховний Суд у Постанові від 18.04.2019 у справі №805/329/17-а, зазначив, що предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування). Так, згідно п.75.1 ст. 76 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75Кодексу камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади,що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Таким чином, у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати питання своєчасності сплати податків, оскільки останні перебувають поза межами даної перевірки. Податковий орган, реалізовуючи свої повноваження щодо проведення камеральної перевірки, може здійснювати лише перевірку платника податків виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, а також даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість. ВС доходить обґрунтованого висновку, що, уданому випадку, ДПС, здійснюючи дослідження питань своєчасності сплати СГД узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, вийшла за межі предмету камеральної перевірки, у зв`язку з чи факт такої перевірки є доказом, здобутим з порушенням Закону, що призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Відповідно, прийнятий на його підставі протоколі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про адміністративне правопорушення №60141/04-36-04-15/45548324 від 13.11.2025 року є протиправним. Отже, відповідачем проведено камеральну перевірку, за результатами якої встановлено несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), що свідчить проте, що контролюючим органом фактично перевірено порядок визначення складу податкових зобов`язань та повнота їх нарахування, а це відповідно до пункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, є предметом документальної перевірки, а не камеральної. При проведені камеральної перевірки, контролюючий орган не перевіряв питання подання чи не подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів, так як камеральна перевірка проводилася виключно у приміщені органу державної податкової служби виключно на підставі даних та інформації, наявної в базах даних ДПС України, зокрема дані інтегрованих карток платника податку ІКС «Податковий блок» по коду платежу «11021800» авансовий внесок з податку на прибуток підприємств, що сплачують платники, як то зазначено у Акті перевірки. Провадження у справі підлягає закриттю відповідно до ст. 38 КУпАП, оскільки як вбачається з матеріалів справи він вчинив правопорушення 20.05.2025 та 20.06.2025, тобто строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився 20.08.2025 та 20.09.2025.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 , є склад правопорушення, передбаченого ч.1ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а його вина також підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення №60141/04-36-04-15/45548324 від 13.11.2025 року; актом про результати камерної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми авансового внеску з податку на прибуток підприємств, що сплачується платниками податку, які здійснюють роздрібну торгівлю паливом №56203/04-36-04-15/45548324 від 17.10.2025 року; актом №60139/04-36-04-15/45548324 від 13.11.2025 року про неявку на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-2 КУпАП необхідно закрити з огляду на такі обставини.

Так, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 , у травні, червні 2025 р., тобто на момент розгляду цієї справи закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, суддя вважає за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.163-2 КУпАП, закрити в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП України.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.38, ч.1 ст.163-2, 247 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: