Номер провадження 3/523/4925/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м.Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., потерпілого ОСОБА_1 , захисника Трачука В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаної справи, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого директором ТОВ «Імперіал Енерджі Груп», інвалід ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді від 31.10.2025 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, відповідно, об`єднані в порядку ст.36 цього ж Кодексу в одне провадження.

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 27.09.2025 року приблизно 12:30 годині, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №2 по вул.Щоголєва в м.Одесі, допустив наїзд на пішохода співробітника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , який перебував на мобільному блокпосту, розташованому на проїжджій частині дороги, в результаті ДТП потерпілий отримав тілесні ушкодження, від госпіталізації відмовився, після чого перший з вказаних осіб залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.п.2.10.а, 18.1 «Правил дорожнього руху».

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину визнав та пояснив, що за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, не подивився у ліве дзеркало, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода працівника ТЦК та СП ОСОБА_1 , проте самого наїзду не відчув. Проїхавши приблизно 250 метрів після наїзду, зупинився, оскільки побачив проблискові маячки автомобіля патрульної поліції, який почав його переслідувати. На місце події була викликана швидка медична допомога, проте потерпілий ОСОБА_1 від госпіталізації відмовився, діагноз останнього йому не відомий. Свою провину перед потерпілим загладити не намагався, так як боявся застосування останнім до нього насилля. З вказаним потерпілим раніше знайомий не був і причини дачі ним пояснень щодо намагання втекти з блокпосту, йому не відомі. Також зауважив, що має інвалідність ІІ групи через хворобу опорно-рухомого апарату.

Захисник Трачук В.В. кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення не заперечував, проте зауважив, що дії останнього були не навмисними, а випадковими, отримані потерпілим ушкодження є не значними, а також в доповнення до пояснень свого підзахисного просив врахувати стан здоров`я та сімейний стан останнього, на підтвердження чого раніше надавав відповідні документи.

Вивчивши матеріали об`єднаної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та допитавши в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_1 , вислухавши думку захисника Трачука В.В., суддею встановлено, що винність ОСОБА_2 в порушенні п.п.2.10.а, 18.1 «Правил дорожнього руху» повністю доказана та підтверджується дослідженими матеріалами об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №№466650, 466617 від 27.09.2025 року, в яких наведені обставини порушення водієм ОСОБА_2 приписів п.п.2.10, 18.1 «Правил дорожнього руху», за що він притягається до відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, підписаними останнім без будь-яких зауважень чи заперечень (а.с.1, 7);

- схемою місця дорожньо-транспортної події від 27.09.2025 року, відповідно до якої зафіксовано місце розташування транспортного засобу марки «Nissan Qashqai» (а.с.8);

- показаннями допитаного в суді потерпілого ОСОБА_1 , який підтримав надані ним при оформленні матеріалів справи письмові пояснення та додатково пояснив, що за розглядуваних подій, проходячи службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на блокпосту. Під час перевірки документів у водія транспортного засобу «Nissan Qashqai» - ОСОБА_3 , ним було помічено особу, яка ховалась на задньому сидінні керованого вказаною особою транспортного засобу. Як тільки водій виявив увагу потерпілого до цього факту - він натиснув на газ, наїхавши потерпілому на ліву ногу, внаслідок чого останньому заподіяні легкі ушкодження. Після чого, ОСОБА_3 наздогнали і зупинили співробітники патрульної поліції, проте особа, що ховалася - втекла. На своїх поясненнях наполягав;

- аналогічними письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст.252 вказаного Кодексу, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом із тим, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п.п.18.1, 2.10.а «Правил дорожнього руху» визначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди.

Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст.122-4 вказаного Кодексу, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Положення статті 36 означеного Кодексу регламентують, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо, а якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В силу положень ст.ст.33, 36 КУпАП, при визначенні міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер та обставини інкримінованих ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, їх наслідки, ступінь вини останнього та його особу працює директором ТОВ «Імперіал Енерджі Груп», є інвалідом ІІ групи, забезпечений страховим полісом СК «Княжа», а також приймаючи до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, до цієї особи єдиним можливим є застосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

При цьому, обираючи наведений вид адміністративного стягнення, суддя виходить з того, що незважаючи на введення воєнного стану та оголошення загальної мобілізації в Україні, дії ОСОБА_2 , які призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди із заподіянням потерпілому ОСОБА_1 тілесних ушкоджень (хоча і незначних) та подальше залишення ним місця цієї дорожньо-транспортної пригоди, обумовлюють висновок про те, що такі дії були обраною першою з вказаних осіб формою перешкоджання у здійсненні потерпілим службових обов`язків із забезпечення мобілізаційних заходів в умовах відбиття агресії рф проти України, а також одночасно були спрямовані на зникнення з місця ДТП і унеможливлення виконання потерпілим наведених обов`язків стосовно невстановленої особи, що переховувалась в автомобілі ОСОБА_2 та зникла з його автомобіля після зупинки транспортного засобу патрульними поліцейськими, що у свою чергу свідчить про підвищену суспільну небезпечність допущених цією особою порушень ПДР.

На підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Керуючись ст.ст.1, 7, 9, 23, 27, 33, 36, 122-4, 124, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, адміністративне стягнення:

- за ст.122-4 КУпАП - у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

- за ст.124 КУпАП - у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

З огляду на положення ст.36 КУпАП, остаточно призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору.

Копію постанови для виконання вручити під розписку ОСОБА_2 , для відома - потерпілому ОСОБА_4 та направити до УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України, а також надати іншим заінтересованим особам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В. Шурупов