Справа 688/6188/25
№ 3/688/1327/25
Постанова

Іменем України

16 грудня 2025 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., з участю секретаря судового засідання Чупрової К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, учасника бойових дій (РНОКПП НОМЕР_1 ),

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

30 листопада 2025 року близько 01 год 07 хв ОСОБА_1 по вул. Героїв Небесної Сотні, 19, в м. Шепетівка Хмельницької області керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, який зі згоди водія зафіксовано поліцейським на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», результат якого склав 0,79 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що напередодні події з його двору втікла вівчарка, а тому звернувся із заявою в поліцію. Отримавши повідомлення про місце її знаходження, 30.11.2025 близько 01 год, порушуючи комендантську годину, разом із дружиною, яка була за кермом, на автомобілі поїхали на її пошуки. Не знайшовши собаку, повертались додому, в цей час підійшли поліцейські, які почувши при розмові із ним запах алкоголю, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він повідомив, що за кермом перебувала його дружина, а він був пасажиром, а тому не має проходити такий огляд. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 29.11.2025 із їхнього двору втікла собака породи вівчарка. Чоловік про вказане повідомив поліцію. Оскільки чоловіку зателефонували та повідомили про місце знаходження собаки, 30.11.2025 близько 01 год разом з чоловіком ОСОБА_1 виїхали на власному автомобілі, за кермом якого перебувала саме вона. Здійснивши пошуки собаки, але не знайшовши її, повернулись до автомобіля. За кермом сидів чоловік, а вона сиділа на задньому сидінні, оскільки шукала свій записник. В цей час до них підійшли поліцейські, які стали перевіряти документи та запропонували чоловікові пройти огляд на стан сп`яніння. Вона одразу повідомила, що за кермом автомобіля перебувала саме вона, а тому огляд має проходити вона.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши докази, дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Обов`язки та права водіїв механічних транспортних засобів визначені розділом 2 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року в справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527574 від 30.11.2025 та відеозаписів, долучених до нього, якими зафіксовано факт вчинення правопорушення; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд водія був проведений зі згоди ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, результат огляду на стан сп`яніння склав 0,79‰, проводилась відеофіксація вказаного огляду; даними результату тестування на алкоголь, що доданий до протоколу серії ЕПР1 №527574 від 30.11.2025, здійсненого за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810», відповідно до якого станом на 01 год 23 хв 30.11.2025 рівень алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 0,79‰.

ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відповідною розпискою від 30.11.2025, наявною в матеріалах справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП.

Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Докази долучені до справи та досліджені в судовому засіданні є належними та допустимими, сумнівів у їх законності не викликають.

Отже, огляд водія ОСОБА_1 проведено з дотриманням встановленої процедури та вимог вищевказаного законодавства.

Доводи ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , яка є його дружиною, до уваги судом не приймаються, оскільки такі повністю спростовуються дослідженими судом відеозаписами, з яких слідує, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля на водійському сидінні, коли до нього підійшли поліцейські. На той момент факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 жодним чином не заперечував, а навпаки його пітвердив, вказавши спочатку, що алкоголю не вживав, а алкоголь вживала його дружина, а тому він погодився пройти огляд на місці зупинки. Після проведення огляду та встановлення його результатів - 0,79‰ОСОБА_1 визнав, що випив бокал пива, про що шкодує. Після того, як поліцейський почав складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, намагався будь-яким чином уникнути відповідальності: неодноразово вмовляв поліцейських не складати протокол, просив, щоб огляд замість нього пройшла його дружина, на що отримав роз`яснення поліцейського, що пасажири огляд не мають проходи, з чим він погодився, в подальшому пропонував вирішити питання іншим чином, просив надати номер картки. ОСОБА_2 , як вбачається з досліжених судом відеозаписів, перебувала на задньому пасажирському сидінні, жодним чином не заперечувала факт керування транспортним засобом її чоловіком, про те, що саме вона перебувала за кермом не повідомляла. Крім того, і ОСОБА_1 , і його дружина ОСОБА_2 повідомляли, що приїхали на пошуки собаки, намагалися швидко завершити складання матеріалів, щоб віднайти її на тому місці, де вони в той час перебували, що повністю суперечить їх поясненням, наданим в судовому засіданні, про те, що пошуки собаки ними вже були проведенні до моменту приходу поліції, що суд розцінює як обраний спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення та такі доводи жодним чином не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що зафіксовано у досліджених судом доказах. Більше того, на пропозицію поліцейських після складання протоколу забрати автомобіль тверезому водію, повідомив, що його дружина не може цього зробити, оскільки не водить, а тому вони залишать автомобіль на тому місці, зачинивши його. З огляду на досліджені відеозаписи не заслуговують на увагу і посилання ОСОБА_1 щодо відсутності доказів керування саме ним автомобілем, оскільки такий факт спростовується його ж поясненнями наданими поліцейським.

Європейський суд з прав людини у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», зазначає, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на наведене вище, вважаю ОСОБА_1 винним у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеною вину останнього у його вчиненні.

Враховуючи наведе вище, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових порушень в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Адміністративне стягнення у виді штрафу підлягає сплаті на рахунок: отримувач коштів ГУК у Хмел. обл./Шепетів.мтг/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0022777, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судовий збір підлягає сплаті на рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 220301060.

Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст. 308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК