Справа № 450/5211/25 Провадження № 3/450/2669/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1

за ч.1 ст.184 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно мотивів протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 990557 від 22.10.2025 року, 29.08.2025 року близько 15.00 год. в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив вимоги пункту 2.3 б, 6.7, 16.12 ПДР України, що спричинило ДТП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у її відсутності не подала.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 990557 від 22.10.2025 року, 29.08.2025 року близько 15.00 год. в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив вимоги пункту 2.3 б, 6.7, 16.12 ПДР України, що спричинило ДТП.

Частина 1 статті 184 КУпАП встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення особою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме невиконання нею батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, суду не надано.

Факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушив вимоги пункту 2.3 б, 6.7, 16.12 ПДР України, що спричинило ДТП не свідчить про невиконання особою ОСОБА_1 батьківських обов`язків відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відтак, працівниками поліції оформлено матеріали адміністративної справи без зібрання належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Слід також вказати, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р. заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р. заява №36673/04).

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, провадження в справі за ч. 1 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.7, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в її діях.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Є. О. Данилів