Провадження № 3/761/4683/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Хардіна О.П., за участю: прокурора Дяченко В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

Так, проведеною перевіркою Київським міським управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України встановлено, що колишній пожежник-рятувальник 2 ДПРЧ ГУ ДСНС України у м. Києві, молодший сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 , як суб?єкт декларування, несвоєчасно, без поважних причин, 05 лютого 2024 року, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2022 рік, чим порушив вимоги абзацу 2 частини 2 ст. 45 та 2-7 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Уважають своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, підтвердив обставини викладені у протоколі.

Прокурор вважає доведеним несвоєчасне, без поважних причин, 05 лютого 2024 року, подання щорічної декларацію ОСОБА_1 як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2022 рік, що є підставою для визнання останнього винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та просив накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши письмові матеріали справи, висновок прокурора, судом встановлене таке.

Так, 07 травня 2018 року ОСОБА_1 присвоєно чергове спеціальне звання -молодший сержант служби цивільного захисту.

22 березня 2021 року ОСОБА_1 підписав контракт N? 143/21 про проходження служби цивільного захисту на посаді контролер відділення обслуговування 2-ДПРЧ ГУ ДСНС України в місті Києві.

22 червня 2021 року наказом ГУ ДСНС України у місті Києві N? 475 (по особовому складу), ОСОБА_1 , призначено на посаду пожежного-прожекториста 2-ДПРЧ ГУ ДСНС України в місті Києві.

26 вересня 2022 року наказом ГУ ДСНС України у м. Києві N? 815 (по особовому складу) молодшого сержанта цивільного захисту ОСОБА_1 звільнено зі служби та виключено з кадрів ДСНС України у запас збройних сил України, відповідно до Положенняпро порядок проходження службицивільного захисту особами рядового і начальницького складу, а саме: на підставі пункту 11, 12, 56, 173 та підпункту 4 пункту 176 (у зв?язку зі скороченням штатів), з постановкою на військовий облік, 30.09.2022.

27 вересня 2022 року ОСОБА_1 вручено пам?ятку при звільненні із служби цивільного захисту (роботи) в ДСНС України, під підпис. У пам?ятці роз?яснено вимоги фінансового контролю, які визначенні статтею 45

Закону України «Про запобігання корупції».Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У своїй діяльності, працівники ДСНС керуються постановою КМУ від 16.12.2015 N? 1052 «Про затвердження Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій».

Згідно п.п. «д», п. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», старшого інспектора відділу пожежно-профілактичної діяльності у державних установах ВР України, Київської ОДА, управління з організації пожежно-профілактичної діяльності у державних установах ГУ ДСНС України в містіКиєві молодший сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 , є суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов?язаного з корупцією.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування, має в обов?язковому, визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"'" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Декларація після звільнення за 2022 рік, подана ОСОБА_1 о 16 годині 50 хвилин 05 лютого 2024 року (яка є у відкритому публічному доступі на вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції https://public.nazk.gov.ua/documents/2681cb99-b2d8-406e-b73d-2d7476764f7d), тоді коли останній повинен був подати вказану декларацію до 23 години 59 хвилини 31 січня 2024 року включно, тобто вказана декларація подана несвоєчасно.

Так, ОСОБА_1 , серед причин, які стали йому на заваді в поданні декларації у визначений строк, вказує несвоєчасне інформування з боку підрозділів ДСНС України щодо необхідності подання декларації після звільнення.

З приводу несвоєчасного подання декларації, ОСОБА_2 у своїх поясненнях, не навів жодної обставини, що могла б стати перешкодою у виконанні ним вимог фінансового контролю, передбачених антикорупційним законодавством України.

Суб?єкт декларування при проходженні служби був ознайомлений з вимогами фінансового контролю, мав усі інструменти, для цього та можливості аби виконати їх, проте не зробив це.

3 огляду на вищезазначене, доходимо висновку, що ОСОБА_1 не мав поважних причин, які б унеможливлювали йому вчасно подати декларацію особи (після звільнення), уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов?язкового елементу об?єктивної сторони, в той час як обов?язковим елементом об?єктивної сторони формального складу завжди є діяння (дія або бездіяльність).

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є необхідними та достатніми підставами для застосування статті 22 КУпАП.

Працівниками Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України не встановлено поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи (після звільнення) пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період 2022 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом відповідальності за правопорушення, пов?язані з корупцією, у відповідності до підпункту «д» Закону України «Про запобігання корупції», будучи ознайомленим з вимогами антикорупційного законодавства, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 та п. 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону, несвоєчасно, а саме 02.02.2024, без поважних причин, подав декларацію особи (після звільнення), уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинив правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доказів поважності причин неподання ОСОБА_1 у визначений законом строк декларацію особи (після звільнення), уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік у судовому засіданні здобуто не було.

Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному, без поважних причин, поданні декларації особи (після звільнення), уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , судом враховуються конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, майновий стан останнього, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-36, 284, ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст.1, 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 2-7 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя О.П. Хардіна