Справа № 459/2856/25 Провадження № 3/459/1019/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Отчак Н.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

17.08.2025 поліцейський Шептицького РВП ГУНП у Львівській області Тактамісова І.Б. склала протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 425578 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останньому ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, 17.08.2025 о 04:42год, в м. Шептицький по вул. Львівська, 51, керував транспортним засобом Вольво д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода) від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

У судовому засіданні захисник адвокат Брух А.О. просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, захисник адвокат Брух А.О. подав письмові пояснення у яких просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначив, що ОСОБА_1 повністю заперечує факт керування транспортним засобом Volvo v50 д.н.з. НОМЕР_2 у час та день вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, ОСОБА_1 разом з своїми товаришами перебували в автомобілі Volvo v50 та очікували коли до нього підійде знайомий, який мав сісти за кермо та відвезти усіх по домівках. В подальшому, до автомобіля під`їхали працівники поліції. Останні почали питатись куди він їде, на що останній відповів, що ще нікуди не їде. Після чого останні почали вимагати посвідчення водія, яке ОСОБА_1 надав. Після перевірки посвідчення водія поліцейський спитав чи не вживав ОСОБА_1 алкоголь, на що останній відповів що не вживав. Однак працівників поліції не влаштувала така відповідь, після чого працівник поліції почав пропонувати пройти огляд за допомогою алкотестера, на що ОСОБА_1 сказав що у цьому немає потреби. Після цього поліцейський запитав «в лікарню ви проїдете», на що ОСОБА_1 також відповів що у цьому немає потреби. Вказана відповідь була мотивована тим, що ОСОБА_1 був впевненим у тому, що так як він не керував автомобілем, про що він вказав з самого початку, тому він і не підлягає огляду на стан сп`яніння, так як така вимога стосується виключно водіїв транспортних засобів. Після цього працівники поліції сіли у службовий автомобіль та почали складати протокол, а вже після його складання вийшли зі складеним протоколом та вказали у яких місцях необхідно поставити підпис. ОСОБА_1 вважає, що провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності працівниками поліції було ініційовано формально, так як останній на момент складання протоколу очікував знайомого, який міг би його разом з автомобілем забрати додому.

В даному випадку, як вбачається з долучених відеоматеріалів, працівником поліції не отримано чіткої та однозначної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а лише почуто думку про те, що їхати не потрібно. Працівник поліції не переконався (пересвідчився) у категоричності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння і одразу повідомив, що буде складатись протокол про адміністративне правопорушення.

Більше того, ОСОБА_1 в зазначений у протоколі місці та часі взагалі не керував транспортним засобом, а очікував з товаришем коли підійде знайомий та відвезеїх на автомобілі додому. Сам ж автомобіль при цьому знаходився поза проїзною частиною, про що зокрема на відеозаписі вказав сам поліцейський, а тому складання протоколу з формулюванням що ОСОБА_1 керував автомобілем у сталі алкогольного сп`яніння є безпідставним та неправомірним.

Свідок ОСОБА_2 , який є працівником поліції у судовому засіданні пояснив, що 17.08.2025 приблизно о 04 годині по вул. Львівській (на «Заставі») стояв автомобіль, в якому сидів чоловік. Автомобіль був припаркований, з вимкненим двигуном. Оскільки в цей час доби була комендантська година, вони з ОСОБА_3 вирішили з`ясувати причини перебування особи в даному місці та перевірити її документи. Підтвердити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, він не може, оскільки відео з відео реєстратора службового автомобіля немає. Причини відсутності реєстрації події та руху автомобіля на відео реєстраторі пояснює тим, що автомобіль був припаркований на узбіччі, відтак факт керування таким не було зафіксовано на відео реєстратор. Правопорушник знаходився за кермом непрацюючого автомобіля, що був припаркований на узбіччі та на запитання куди той прямує, ОСОБА_1 відповів, що поки нікуди не їде.

Ознайомившись з матеріалами справи, письмовими поясненнями сторони захисту, приходжу до такого висновку.

В силу ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, при розгляді даної справи суд, вирішуючи питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, виходить з того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено саме щодо порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За правилами ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Згідно п.п. 4, 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відео реєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відео реєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Складом адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Такий комплекс передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Отже, доказуванню підлягають обставини, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та саме факт керування правопорушником транспортним засобом.

На підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності поліцейським надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425578 від 17.08.2025; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення для огляду на стан сп`яніння від 17.08.2025; рапорт поліцейського ВРПП Шептицького РВП ГУНП у Львівській області Тактамісової І.Б. від 17.08.2025; диск із відеозаписами.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 425578 від 17.08.2025 вбачається, що свідки під час відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими не залучалися. В пункті 10 протоколу зазначено технічний засіб відеозапису 1723 та 1742.

Відео з нагрудних камер поліцейських, які містяться у матеріалах справи не містять фіксації моменту, який би підтверджував момент зупинки транспортного засобу та факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

З оглянутих в судовому засіданні відеозаписах судом встановлено, що відеозапис з бодікамери поліцейського розпочинається, як працівник поліції підходить до автомобіля, який є припаркований на узбіччі дороги, з вимкненим двигуном та вимкненим світлом для руху в темну пору доби. Після цього, працівник поліції Самборський В.Р. запитав ОСОБА_1 куди він їде, на що останній відповів, що ще нікуди не їде. Після чого, працівник поліції ОСОБА_2 попросив пред`явити посвідчення водія, яке ОСОБА_1 власне і надав. Після перевірки посвідчення водія поліцейський спитав, чи не вживав ОСОБА_1 алкоголь, на що останній відповів, що не вживав. В подальшому працівник поліції ОСОБА_2 запропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками за допомогою алкотестера, на що ОСОБА_1 сказав що у цьому немає потреби. Після цього поліцейський запитав в лікарню ви проїдете, на що ОСОБА_1 також відповів, що у цьому немає потреби. Після цього, працівники поліції сіли у службовий автомобіль та розпочали складати протокол про адміністративне правопорушення, а вже після його заповнення вийшли із службового автомобіля та вказали у яких графах необхідно поставити підпис. Також, з відеозаписів вбачається, що неодноразово самим же працівником поліції ОСОБА_2 зазначається, що автомобіль є припаркований.

Відтак, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи, на переконання суду, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містять належних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в цій справі.

Так, із відеозаписів нагрудних камер працівників поліції інформації про те, що ОСОБА_1 17.08.2025 о 04:42 год. керував транспортним засобом Вольво В50, д.н.з. НОМЕР_1 , не вбачається, оскільки на них не зафіксовано факту керування ним транспортним засобом.

Окрім цього, з пояснень працівника поліції ОСОБА_2 вбачається, що автомобіль Вольво був припаркований на узбіччі дороги, з вимкненим двигуном в якому був ОСОБА_1 . Оскільки в цей час доби була комендантська година, вони з ОСОБА_3 вирішили з`ясувати причини перебування особи в даному місці та перевірити її документи. Підтвердити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, він не може, оскільки на відео реєстраторі не зафіксовано такого факту.

За таких обставин долучені до протоколу відеозаписи не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не спростовують заперечення захисника про те, що у зазначені в протоколі дату та час транспортним засобом ОСОБА_1 не керував.

З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними та допустимими на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, суд звертає увагу, що сам протокол про адміністративне правопорушення не є доказом його вчинення, оскільки містить лише опис обставин його складання патрульним поліцейським. Підставою для складання протоколу є об`єктивна наявність ознак правопорушення, які підтверджуються доказами.

Сукупність встановлених обставин дають можливість зробити висновок про те, що дії поліцейських свідчать про грубе порушення ними вимог КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

В порушення ст.255 КУпАП до протоколу не долучено доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, дослідивши матеріали справи, необхідно дійти висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. Я. Отчак