Провадження №3/463/2113/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місцезнаходження фізичної особи - підприємця: АДРЕСА_1 , місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №ЗХ/ЛВ/33759/023610/П/ПТ від 27 жовтня 2025 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, виявлене під час здійснення позапланового заходу зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі перевірки о 16 год. 30 хв. 27 жовтня 2025 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_3 , а саме порушення законодавства про працю, що містить ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за що передбачено частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Матеріали справи надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 13 листопада 2025 року та були призначені до розгляду в судових засіданнях.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання 11 грудня 2025 року не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, а саме шляхом скерування судової повістки з рекомендованими повідомленнями засобами поштового зв`язку за місцезнаходженням юридичної особи, вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане поштове відправлення не було вручено у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що є належним повідомленням особи про місце і час розгляду справи, оскільки відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки ОСОБА_1 повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, однак у судове засідання не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, а тому, з урахуванням того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також враховуючи обмежені строки розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої, зокрема вирішення питання повернення матеріалів справи для дооформлення, у відсутності останньої.

Оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

При цьому відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27 жовтня 2020 року № 2161 «Про затвердження форм документів, що складаються Державною службою України з питань праці» затверджено форму 13 «Протокол про адміністративне правопорушення», згідно з якою такому має бути зазначено в тому числі прізвище, ім`я, по батькові особи (за наявності), яка притягається до адміністративної відповідальності, місце роботи, займана посада, дата і місце народження, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків/ серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідно до закону), інші відомості про таку особу, дата, час, місце вчинення, суть адміністративного правопорушення із зазначенням абзаців, пунктів, частин, статей КУпАП, за порушення яких встановлено відповідальність.

Водночас, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії №ЗХ/ЛВ/33759/023610/П/ПТ від 27 жовтня 2025 року, в такому жодним чином не зазначено часу (дати) вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вказано лише, що адміністративне правопорушення виявлено під час здійснення позапланового заходу зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі перевірки о 16 год. 30 хв. 27 жовтня 2025 року.

При цьому, як вказує Верховний Суд у своїх постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 та від 11 грудня 2018 року у справі № 242/924/17, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

За змістом вказаної правової позиції правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, не носить характер триваючого і вважається закінченим з моменту його вчинення, а відтак розгляд справи про вчинення такого є неможливим без встановлення часу його вчинення.

Відтак вивчивши матеріали справи вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27 жовтня 2020 року № 2161 «Про затвердження форм документів, що складаються Державною службою України з питань праці».

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з цим, суд враховує також практику ЄСПЛ. Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У зв`язку з вищенаведеним, вважаю, що наведені порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є істотними для прийняття судового рішення. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення належним судом. Тому, без усунення зазначених недоліків протоколу розгляд справи є неможливим.

Згідно абзацу 5 ст. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, враховуючи те, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом (посадовою особою), який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності, з огляду на те, що без встановлення фактичних обставин події правопорушення, а також без приведення у відповідність з вимогами ст. 256 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення, суд не має можливості належно розглянути справу та прийняти остаточне законне рішення по суті справи, приходжу до висновку, що матеріали даної справи слід повернути до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці для належного оформлення, а саме усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Керуючись ст.ст. 7, 14, 245, 256, 278, 279, 280, 283 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

матеріали адміністративної справи про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці для належного оформлення та усунення недоліків.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Стрепко Н.Л.