Справа № 758/4568/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Павленко О. О. , розглянувши матеріали, які надійшли від Енергетичної митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої директором ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ»,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва надійшов протокол №0035/UA90300/25 від 16.01.2025 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України. Як зазначено в протоколі про порушення митних правил, 17.06.2023 року через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск», відділи митного оформлення №3-6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки в Україну на митну територію України на адресу ТОВ «НК Фаворит Ойл» (м.Київ, вул. Сагайдачного Петра, буд. 25Г, код ЕДРПОУ 39470271) був ввезений товар «Бензин А95, неетильований» загальною вагою 23 918 кг, вартістю 22 361,89 Євро. Переміщення товару через митний кордон України було здійснено на підставі наступних документів: міжнародної автотранспортної накладної (CMR) від 16.06.2023 №№ 6VL0073677; рахунка (інвойса) від 16.06.2023 № TAU 025058; сертифікату якості від 15.06.2023 №165431_5151509. Відповідно до умов зазначеного зовнішньоекономічного контракту, продавцем відправником товару виступає литовське підприємство UAB «Tauritus» (V.Putvinskio g.38-4, Kaunas, LT-44211. LT), одержувачем та покупцем є ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ», зазначений товар 17.06.2023 агентом з митного оформлення ТОВ «КАСТОМБРОК» гр. ОСОБА_2 (відповідно до договору про декларування товарів і транспортних засобів від 20.10.2015 №43 укладеного між ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» та ТОВ «КАСТОМБРОК») шляхом електронного декларування до відділу митного оформлення «Коростень» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці був заявлений та випущений у вільний обіг за митною декларацією типу ІМ40ТФ №23UA90U2. 26.07.2023 року гр. ОСОБА_2 до відділу митного оформлення «Коростень» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці було подано додаткову декларацію на вищезазначений товар та завершено митне оформлення за ІМ40ДТ від 26.07.2023 №23UA50U7. Згідно з відомостями, зазначеними в наданих до митних органів документах, на митну територію України ввезено товар «Бензин А95, неетильований» походженням з Європейського Союзу. Відповідно до відомостей, зазначених в сертифікаті (паспорті) якості від 15.06.2023 № 165431_5151509, товар виготовлений підприємством Public Company «Orlen Liеtuva» та відповідає вимогам (стандарту) LST EN 228:2012+A1:2017. Першого березня 2023 року листом №20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю, щодо використання суб`єктами ЗЕД, з метою приховування походження нафтопродуктів зокрема вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості публічної компанії «Orlen Liеtuva». З метою перевірки даної інформації Енергетичною митницею, в тому числі дійсності сертифікату якості від 15.06.2023 № 165431_5151509, на адресу Public Company «Orlen Lietuva» направлено відповідний запит (лист від 21.08.2024 №7.6-3/20-01/13/4196). Відповідно до отриманої від Public Company «Orlen Lietuva» (лист від 11.10.2024 №2024 № D2(12.11-9)-2356), сертифікат якості від 15.06.2023 № 165431_5151509 литовським підприємством «Orlen Lietuva» видавався підприємству UAB «Tauritus» на кількість товару 22 894 кг. Однак, з наданим сертифікатом (паспортом) якості від 15.06.2023 № 165431_5151509 фактичне ввезення товару відбулося на загальну кількість 23 918 кг. Відповідно до п.3.3.1. розділу 3 «Обов`язки замовника» договору про декларування товарів і транспортних засобів від 20.10.2015 №43, укладеного між замовник ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» - «Замовник» та ТОВ «КАСТОМБРОК»- «митний брокер»), Замовник зобов`язаний надати Митному брокеру достовірну інформацію та повний комплект документів для митного оформлення товару. Згідно з пункту 5.2 розділу 5 «Відповідальність сторін», зазначеного договору, замовник несе відповідальність за достовірність та точність даних про вантаж, що надаються Митному брокеру. Відповідно до частини другої ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами керівником ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» є громадянка ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства. Згідно з інформацією розміщеною в АСМО «Інспектор» ПІК «Провадження в справах про ПМП» Держмитслужби встановлено, що гр. ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень відповідальність за які передбачена ст. ст. 482, 483 Митного кодексу України не притягувалася. Тобто, директором ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» ОСОБА_1 вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Бензин» у кількості 1 024 кг, вартістю 957,38 Євро, що в перерахунку згідно з офіційного курсу валют, чинного на дату перетину кордону, дорівнює 37 882,66 грн., з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості стосовно ваги (кількості) товару.

Таким чином, за висновками Енергетичної митниці, викладені у протоколі про порушення митних правил, в діях директора ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» ОСОБА_1 , наявні ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Участь у судовому засідання ОСОБА_1 приймала в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, свою вину заперечила та просила закрити справу за відсутності її вини.

В судовому засіданні захисник Білюк Ю.А. просила закрити справу за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, в діях ОСОБА_1 , посилаючись на те, що: ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» є добросовісним суб`єктом господарювання, платником податків, який відкрито, розумно та прозоро здійснює свою діяльністю з 2014 року; ОСОБА_1 - директор ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» жодного разу не притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення порушень, відповідальність за які передбачена ст.ст. 482, 483 Митного кодексу України; ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» придбало товар «Бензин А-95, неетильований», вагою 23 918 кг, відповідно до товаросупровідних документів, наданих продавцем. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ», директором якого є ОСОБА_1 , було перевезено з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення товару, документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості товару. В діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України (відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України).

Представник Енергетичної митниці вважав обставини, викладені в протоколі про порушення митних правил, доведеними. Підтримав подані до суду заперечення.

Заслухавши пояснення захисника та представника митного органу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, на вимогу митного органу пред`явити товари для митного контролю і митного оформлення, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Згідно зі ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним,- відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 458 МК України, порушенням митних правил є адміністративне правопорушення, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Митним кодексом України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 483 Митного кодексу України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є безпосередньо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві відомості.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України. Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару є підробленими чи одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. А відтак, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Стаття 494 МК України визначає перелік даних, які повинен містити протокол про порушення митних правил, зокрема, в ньому зазначається місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил.

Доказами у справі про порушення митних правил відповідно до ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005 року, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Судом встановлено, що 17.06.2023 року через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск», відділи митного оформлення №3-6 митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки в Україну на митну територію України на адресу ТОВ «НК Фаворит Ойл» (м.Київ, вул. Сагайдачного Петра, буд. 25Г, код ЕДРПОУ 39470271) був ввезений товар «Бензин А95, неетильований» загальною вагою 23 918 кг, вартістю 22 361,89 Євро. Зазначений товар був оформлений в Енергетичній митниці за митною декларацією типу декларацією типу «IM 40 ТФ» №23UA0U2 та випущений у вільний обіг. Поставка нафтопродуктів ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» відбувалася на підставі контракту від 05.07.2022 №30/2022, укладеного між ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» в особі директора ОСОБА_1 (покупець) та литовським підприємством UAB «Tauritus», в особі директора ОСОБА_3 (продавець), відповідно до якого продавець продає, а покупець купує «Бензин А95, неетильований» і другі нафтопродукти. Якість Товару має відповідати стандартам та паспорту якості Європейського Союзу. У протоколі про порушення митних правил №0035/UA903000/2025 від 16.01.2025 року, директором ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» ОСОБА_1 вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Бензин» у кількості 1 024 кг, вартістю 957,38 Євро, що в перерахунку згідно з офіційного курсу валют, чинного на дату перетину кордону, дорівнює 37 882,66 грн., з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості стосовно ваги (кількості) товару. Як вбачається з матеріалів справи, поставка товару «Бензин А-95, неетильований» здійснювалась на виконання умов Контракту від 05.07.2022 №30/2022, укладеного між ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» та литовським підприємством UAB «Tauritus». Відповідно до п. 2.1.3. Договору, Продавець зобов`язується надати Покупцю всі необхідні документи перед завантаженням, п.3.3.1 кількість товару повинно відповідати кількості зазначеній у рахунку фактурі, CMR транспортній накладній та електронному документу перевезення акцизних товарів е-ААD, п.3.3.2. Якість товару має відповідати сертифікату якості (паспорту), виданого продавцем Товару (Постачальником). Отже, відповідно до умов Контракту обов`язок надати сертифікат якості на партію товару покладений саме на компанію UAB «Tauritus» як продавця товару, крім того кількість товару повинна відповідати кількості зазначеній у рахунку фактурі, CMR транспортній накладній та електронному документу перевезення акцизних товарів е-ААD, а не в сертифікаті (паспорті) якості. Громадянка України ОСОБА_1 , ані як керівник компанії-покупця, ані як фізична особа сертифікат якості від 15.06.2023 №165431_5151509 в компетентних органах/організаціях не отримувала та не мала права/обов`язку його отримувати. Крім того, відповідно до статті 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України №57-V від 01.08.2006 року, (далі по тексту - Конвенція), Договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Як вбачається з матеріалів справ, поставка товару «Бензин А-95, неетильований» здійснювалась, зокрема, на підставі міжнародної автотранспортної накладної (CMR) від 16.06.2023 №6VL0073677, Пунктом g) частини першої статті 6 Конвенції встановлено, що вантажна накладна містить перелік документів, переданих перевізнику. У відповідності до частини першої статті 11 Конвенції для цілей митних та інших формальностей, які повинні бути здійснені до доставки вантажу, відправник додає до вантажної накладної необхідні документи або надає їх в розпорядження перевізника, і забезпечує його всією інформацією, якої він може потребувати. Відповідно до відомостей графи «5» наявної у матеріалах справи CMR від 16.06.2023 №6VL0073677, перевізнику товарів для здійснення перевезення було передано, зокрема, Сертифікат (паспорт) якості від 15.06.2023 №165431_5151509.

Суд приходить до висновку, що відповідно до положень Конвенції, обов`язок надати в розпорядження перевізника необхідні документи покладений на відправника, яким в даному випадку виступала компанія UAB «Tauritus», що в чергове доводить, що громадянка України ОСОБА_1 , ані як керівник компанії-покупця, ані як фізична особа не мала права/обов`язку виготовляти, отримувати та надавати необхідні для експорту товару з території Європейського Союзу документи, у тому числі сертифікат якості від 15.06.2023 №165431_5151509.

Також суд бере до уваги той факт, що Сертифікат якості, який був наданий митним органам України під час розмитнення товару - це документ, який містить відомості про фізико-хімічні характеристики товару, але а ніяк не містить інформацію про вагу (кількість) товару на яку він виданий.

Зазначене підтверджується пунктом 9 розділу «Вимоги щодо обігу палива на ринку» Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2013 р. № 927 (надалі - технічний регламент). Саме пункт 9 розділу «Вимоги щодо обігу палива на ринку» Технічного регламенту визначає, яку саме інформацію має містити Документ про якість (паспорт якості) палива.

Інформація про вагу або кількість товару на яку виданий Документ про якість (паспорт якості) палива, не передбачена пунктом 9 розділу «Вимоги щодо обігу палива на ринку» Технічного регламенту.

Інформація щодо ваги (кількості) ввезеного товару міститься в документах що подаються для розмитнення та випуску у вільний обіг на території України, імпортованого ТОВ «НК Фаворит Ойл» товару, а саме, в інвойсі проформи, рахунках фактури, міжнародних автотранспортних накладних (CMR) та в самих митних деклараціях, які були оформлені на Енергетичній митниці під час розмитнення та випуску товарів у вільний обіг на території України.

Одночасно, чинним митним законодавством України не встановлено обов`язку здійснювати перевірку достовірності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, зокрема і сертифіката якості, який не викликав сумнівів ні у ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ», ні у митного брокера, оскільки мав відповідні показники властивостей щодо класифікації товару. Крім того, ОСОБА_1 , як директор ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ», перебуваючи на території України не могла вчиняти будь-яких дій щодо отримання будь-яких сертифікатів якості, у т.ч. у незаконний спосіб для переміщення товару з Європейського Союзу до України.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони за частиною першою статті 483 МК України, оскільки сертифікат якості не передбачений статтею 335 МК України в якості обов`язкового документа для переміщення товару через митний кордон України, що свідчить про те, що наявність чи відсутність цього документу не могла впливати на дотримання правил переміщення товару через кордон; відповідно до умов контракту та правил Інкотермс FCA всі документи на товар готуються та надаються постачальником, що виключає наявність об`єктивної сторони у ОСОБА_1 .

Податки: ПДВ 20% та акцизний податок, в якості обов`язкових платежів для здійснення розмитнення - сплачені за весь об`єм імпортованого товару.

Дослідивши у сукупності вказані докази суд приходить до висновку, що товаросупровідні документи разом з сертифікатом якості від 15.06.2023 №165431_5151509 надавалися отримувачу відправником - компанією UAB «Tauritus» - при поставці товару, а отже були отримані ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ» законним шляхом, що в свою чергу підтверджує відсутність події митного правопорушення та його об`єктивної сторони.

Крім того, у протоколі про порушення митних правил №0035/UA903000/2025 від 16.01.2025 року митний орган визначив, що ТОВ «НК ФАВОРИТ ОЙЛ», директором якого є ОСОБА_1 , завезла з приховуванням від митного контролю товар, шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару. При цьому, у протоколі не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, не вказано конкретно, що саме здійснила ОСОБА_1 - переміщення чи дії, спрямовані на переміщення товарів з приховуванням. Також, Енергетичною митницею не надано жодних доказів, які б підтвердили, що товар був ввезений на територію України шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару. Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України документів, що містять неправдиві відомості. Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

При цьому, суд звертає увагу, що об`єктивною стороною правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, є не тільки надання документів отриманих незаконним шляхом чи документів, що містять неправдиві відомості для визначення кількості товару, а і його митної вартості, про що чітко зазначено у ч. 1 ст. 483 МК України. При цьому, митним органом не ставиться питання щодо вказання неправдивих відомостей щодо митної вартості товару взагалі. Тобто, обов`язковою умовою наявності об`єктивної сторони є не тільки надання документів отриманих незаконним шляхом чи документів, що містять неправдиві відомості для визначення кількості товару, а і його митної вартості, про що зазначено у ч. 1 ст. 483 МК України. Отже, нібито вчинені громадянкою ОСОБА_1 дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Бензин А-95, неетильований» з приховуванням від митного контролю у кількості 1024 кг, вартістю 957,38 Євро, шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару, не охоплюються способами (діями), перелічених у ч. 1 ст. 483 МК України, а отже не є об`єктивною стороною ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ч. 1 ст. 492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1)протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Суд звертає увагу, що у протоколах про порушення митних правил лише процитовано норми Господарського кодексу України, при цьому: не вказано, які саме вимоги законів та інших нормативно-правових актів України, а також міжнародних договорів України з питань митної справи не були виконані ОСОБА_1 ; не вказано, якими правовими нормами або положеннями статуту саме на керівника підприємства покладено обов`язок виконання вимог, що не були виконані або виконані неналежним чином; не проаналізовано умови поставки, умови контракту, не здійснено перевірку обставини видачі/отримання сертифікату якості та рахунка-фактури та не вказано, які саме обов`язки керівник підприємства-імпортера мав виконати, але не виконав, або виконав у незаконний спосіб; не вказано якими фактичними обставинами (доказами) підтверджено невиконання, або неналежне виконання громадянкою України ОСОБА_1 обов`язків, покладених на неї як на керівника підприємства; не вказано, які саме дії громадянки України ОСОБА_1 як керівника підприємства-імпортера призвели, на думку митниці, до переміщення товарів з приховуванням від митного контролю; не вказано, у який встановлений законодавством спосіб керівник підприємства покупця/отримувача має забезпечити достовірність та правдивість інформації, вказаній у товаросупровідних та комерційних документах безпосередньо продавцем/відправником товарів, а також має обов`язок встановлювати/перевіряти будь-які обставини, пов`язані із експортом товарів з території інших країн; не вказано, якими саме нормами законів та інших нормативно-правових актів України, а також міжнародних договорів України з питань митної справи встановлено вимоги для керівника підприємства - імпортера отримувати документи, необхідні для експорту товару, у тому числі сертифікат якості, або здійснювати перевірку дійсності документів, у тому числи сертифікату якості, що надаються експортером/відправником товарів.

Отже у суду відсутні підстави вважати, що саме ОСОБА_1 подавалися митному органу будь-які документи, як підстава для переміщення товарів через митний кордон України, зокрема таких, що містять неправдиві відомості.

Також суд звертає увагу, що ні в протоколі про порушення митних правил №0035/UA903000/2025 від 16.01.2025 року, ні в матеріалах справи не зазначено які саме відомості є неправдивими щодо визначення ваги (кількості) товарі.

Виходячи з вищевикладеного та з огляду на те, що суду не надано належних доказів умисного переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості, щодо ваги товару, суд приходить до висновку про недоведеність також умислу у ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 Постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) ЄСПЛ, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до п. 43 Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Отже, вина ОСОБА_1 поза розумним сумнівом не доведена, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9-11, 221, 247, 252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 483, 486, 489, 494-496, 527, 528, 529 Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. О. Павленко