ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3176/25 Справа № 188/1255/25 Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О.М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Вилучені 4 пляшки горілки конфісковано у власність держави. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу серії ВАД №409021 від 07.04.2025 року, 07.04.2025 року близько 14.30 год гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв, а саме горілку «Гетьман» 0,5 л 40% три пляшки та горілку «Наша правда» 0,25 гр 40% не маючи державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності , що підлягає ліцензуванню згідно закону та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу серії ВАД №409027 від 07.04.2025 року, 07.04.2025 року близько 14.30 год гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 здійснила продаж алкогольних напоїв, а саме горілку «Гетьман» 0,5 л 40% в кількості три пляшки без марок акцизного податку чим порушила правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Зазначила, що їй не було відомо про складені відносно неї протоколи про адміністративні правопорушення. Суд розглянув справу у її відсутність. Копія постанови на її адресу не направлялась. Просила визнати причини пропуску строку поважними.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята при неповному з`ясуванні обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 здійснювала продаж чи реалізацію знайдених у приміщені товарів. Крім того, вказує, що не є суб`єктом господарської діяльності.

Будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, враховую, що оскаржувана постанова була постановлена без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, крім того, матеріали справи не містять доказів направлення копії постанови на адресу ОСОБА_1 . Вказані обставини визнаю поважними та з метою доступу до правосуддя і забезпечення права на захист вважаю, що пропущений строк підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» ліцензуванню підлягають, виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Протокол про адміністративне правопорушення ВАД №409021 від 07.04.2025 щодо ОСОБА_1 складений за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку.

Торгівля з рук є різновидом стихійної торгівлі, яка здійснюється фізичними особами у невстановлених для цього місцях без відповідного дозволу на розміщення об`єкта торгівлі товарами без документів про їх якість та безпеку.

Протокол про адміністративне правопорушення ВАД №409027 від 07.04.2025 щодо ОСОБА_1 складений за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07.04.2025 року, останній повідомив, що приїхав в с.Самарське Синельниківського району до своєї знайомої. Вирішив купити алкогольні напої для власних потреб. Прийшов до жінки ОСОБА_3 , яка продає алкогольні напої з будинку. Вказує, що 07.04.2025 року близько 14-30 години приїхав на мопеді по АДРЕСА_1 , де до нього вийшла жінка, яка продала йому горілку у склянній пляшці «Гетьман» об`єм 0,5 л у кількості 3 штуки та горілку «Наша марка» об`єм 0,25л. За все сплатив 280 грн. Також жінка пропонувала придбати коньяк.

Згідно з протоколом прийняття заяви та повідомлення від 07.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про реалізацію спиртних напоїв за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , про що також надано письмові пояснення.

Відповідно до протоколу огляду та вилучення від 07.04.2024 року з фототаблицею ОСОБА_2 добровільно надав працівникам поліції три пляшки горілки «Гетьман» об`ємом 0,5 л, пляшка горілки «Наша марка» об`ємом 0,25 л, які він придбав у ОСОБА_1 . Вказано, що дана горілка була без марок акцизного податку.

Зауваження до вказаного протоколу відсутні.

Судом апеляційної інстанції вказані докази були перевірені та досліджені.

Згідно з квитанцією про отримання речей і документів №578 вилучені алкогольні напої під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, під порядковим номером 578 зазначені вилучені у алкогольні напої (4 пляшки горілки).

Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил роздрібної торгівлі або оптової торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку, а також у провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню при обставинах, встановлених постановою судді Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області від 20 травня 2025 року, тобто ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаних правопорушень.

Доводи ОСОБА_1 щодо неналежності наданих доказів суд вважає необґрунтованими. Суд сприймає позицію ОСОБА_1 як обраний спосіб захисту від обвинувачення у вчиненні адміністративних правопорушень з метою уникнення передбаченої законом адміністративної відповідальності за вчинене.

Продаж ОСОБА_1 алкогольних напоїв підтверджується поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , рапортом про прийняття заяви.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, яке виразилось у роздрібній торгівлі алкогольних напоїв без державної ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Суд вважав встановленим також і наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 153 КУпАП, яке виразилось у роздрібній торгівлі з будинку алкогольних напоїв.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.156, ч.1 ст. 164 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення, відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з конфіскацією предметів торгівлі, - у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2025 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко