Провадження по справі № 3/522/8424/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., при секретарі Тетьковій В.М., за участю адвоката - Хлєбнікова М.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 близько 18 год. 30 хв., громадянин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, 10д в паркінгу з хуліганських мотивів пошкодив транспортний засіб «Toyota Rav-4» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: порізав скати колес, чим порушив громадський порядок, чим вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Хлєбніков М.П., діючий в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся до суду із клопотанняс про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У своїх доводах адвокат Хлєбніков М.П. зазначив, що 20.10.2025 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 у приміщенні паркінгу проколов шини транспортного засобу «Toyota Rav-4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності та перебуває у користуванні останньої. За твердженням захисника, матеріали адміністративної справи не містять даних про те, що дії ОСОБА_1 були вчинені з мотивів неповаги до суспільства, спрямовані на порушення громадського порядку чи спокою громадян, а також не наведено будь-яких відомостей щодо фактичного порушення громадського порядку. Отже, такі дії, на думку сторони захисту, не утворюють складу правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Крім того, захисник вказав, що чинним законодавством не встановлено адміністративної відповідальності за умисне пошкодження власного майна. Питання відшкодування завданої майнової шкоди, за наявності відповідних підстав, підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Також зазначено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 конфлікту не було, не зафіксовано фактів вживання нецензурної лексики чи інших дій, що могли б порушити громадський порядок або спокій громадян. Докази, які б свідчили про умисне спрямування дій ОСОБА_1 на порушення громадського порядку (показання свідків, потерпілої, рапорти, відеозаписи тощо), у матеріалах справи відсутні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 частково визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Він не заперечив факт пошкодження шин автомобіля «Toyota Rav-4» д.н.з. НОМЕР_1 , проте наголосив, що транспортний засіб був придбаний 09.02.2024 у період шлюбу та є об`єктом спільної сумісної власності. За його поясненнями, пошкодження шин було зумовлене наміром перешкодити колишній дружині ОСОБА_2 вивезти та продати автомобіль, оскільки він є предметом поділу майна.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила, що ввечері 20.10.2025 її сусід ОСОБА_3 зателефонував і повідомив про пошкодження невідомою особою її транспортного засобу, надавши опис зовнішності порушника. На запитання сусіда дана особа пояснила, що це його автомобіль, і нібито, у ньому розрядився акумулятор. За словами потерпілої, автомобіль був подряпаний по всьому периметру та мав проколоті шини.

Також ОСОБА_2 зазначила, що з липня 2025 року вони з ОСОБА_1 офіційно розлучені, і в ході розірвання шлюбу вони поділили майно через нотаріуса. За її словами, автомобіль був подарований їй ОСОБА_1 на річницю шлюбу, і під час поділу майна питання щодо його розподілу не порушувалося. Водночас потерпіла не заперечила того факту, що автомобіль було набуте у шлюбі та він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і на даний час вони займаються його поділом.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали адміністративної справи, заслухавши надані в судовому засіданні пояснення учасників провадження, суд приходить до висновку про таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП передбачено, що дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 року при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст.296 КК України хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Безпосереднім об`єктом охорони за ст. 173 КУпАП є громадський порядок.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Відмінною особливістю дрібного хуліганства від хуліганства, що наказується в кримінальному порядку, є те, що воно не має характеру грубого порушення громадського порядку, яке причиняє суттєву шкоду суспільним відносинам, правовим та законним інтересам громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Також обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян.

До інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, які складають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, відносяться дії, для яких характерним є ігнорування встановлених в суспільстві норм моралі і правил поведінки, зокрема до них відноситься і знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

З досліджених судом доказів вбачається порушення ОСОБА_1 громадського порядку, а саме ОСОБА_1 виявив та показав зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, а також умисно пошкодив транспортний засіб «Toyota Rav-4» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні потерпілої ОСОБА_2 .

Вина ОСОБА_1 також підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 757870 від 06.11.2025 матеріалами адміністративної справи, а саме:

-рапортом від 22.10.2025;

-протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 22.10.2025;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Із наведеного слідує, що така поведінка ОСОБА_1 супроводжувалася зухвалими й агресивними діями та пошкодженням чужого майна, що свідчить про грубе порушення громадського порядку.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 року (далі Постанова), як дрібне хуліганство правопорушення можливо кваліфікувати лише тоді, коли таке правопорушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

За ознакою хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, тощо.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що навіть за умови, якщо транспортний засіб «Toyota Rav-4» д.н.з. НОМЕР_1 є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , це не надає ОСОБА_1 права умисно пошкоджувати зазначений транспортний засіб, зокрема наносити подряпини на кузов автомобіля та проколювати шини в колесах автомобіля, вчиняючи вказані дії в місці загального користування, а саме в паркінгу житлового комплексу.

Суд виходив з того, що такі дії були вчинені у публічному місці, у присутності сторонніх осіб, що викликало занепокоєння мешканців будинку та порушило їх спокій. Зокрема, про інцидент повідомив сусід потерпілої, який був очевидцем події, що свідчить про наявність зовнішнього прояву поведінки ОСОБА_1 , здатного порушити громадський порядок.

Суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 виразилися в умисному вчиненні дій, які порушили громадський порядок і спокій громадян, та не були зумовлені виключно реалізацією права співвласника на володіння, користування чи розпорядження майном.

На підставі наведеного суд визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо виду та строку адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до ОСОБА_1 , суддею встановлено, що санкція ст. 173 КУпАП, передбачає накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до громадського порядку та спокою громадян, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи, що ОСОБА_1 своїми умисними хуліганськими діями пошкодив автомобіль, який належить йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, суддя вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати штраф у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Накладаючи адміністративне стягнення на особу, суддя, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, вважає за необхідне стягнути судовий збір з особи за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 173, 280, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень на користь держави.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за редакцією від 01.01.2025 року, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень на користь держави.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси Віктор ІВАНОВ