КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/5177/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П.,

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі: ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 та його адвоката Нечай Р. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Нечая Руслана Васильовича, в інтересах ОСОБА_2 ,

на постанову Деснянського районного суду м. Києва

в складі судді Броновицької О. В.

від 02 вересня 2025 року

у справі №754/13632/25 Деснянського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2025 року провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову 09.10.2025 захисник Нечай Р. В., в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказував, що апелянт не згоден з висновком суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що суд першої інстанції зробив хибний висновок про те, що в момент ДТП ОСОБА_1 зупинив рух свого транспортного засобу, після чого відчув скрежет металу. Вважає, що пояснення, надані ОСОБА_1 в момент складання протоколу про ДТП не відповідають дійсності, а ОСОБА_1 навмисне надав неправдиві пояснення з метою подальшого уникнення цивільної відповідальності. Зокрема, у скаржника є підозри, що ОСОБА_1 вже стикався з механізмом визначення винуватця ДТП та знав про те, що необхідно писати в поясненнях для того, щоб уникнути відповідальності.

Також, з фотознімків пошкодження транспортного засобу Toyota RAW4, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , вбачається, що пошкодження лакофарбового покриття даного автомобіля починається з кінця передньої правої двері і тягнеться через всі задні праві двері аж до декоративної накладки на задньому правому колесі.

Тобто, з механізму пошкоджень транспортних засобів вбачається, що автомобіль Great Wall, під керуванням ОСОБА_1 контактував з автомобілем Toyota RAW4, під керуванням водія ОСОБА_2 лівою частиною переднього бамперу з правою стороною автомобіля Toyota RAW4 в місці закінчення передніх правих дверей, тобто рівно посередині довжини даного авто. Вказані пошкодження не узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 про те, що його автомобіль в момент ДТП не рухався.

Звертав увагу на те, що виходячи з показань ОСОБА_1 про те, що його автомобіль в момент ДТП не рухався, то пошкодження лакофарбового покриття на автомобілі Toyota RAW4 починалось з правового переднього бамперу даного автомобіля та продовжувалось по правому передньому крилі. Тоді дійсно можна було б розглядати версію винуватця ДТП про те, що він не рухався, а стояв на місці.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки потерпілий ОСОБА_2 не був повідомлений про день та час розгляду даної справи, що призвело до порушення його права на захист, жодних повісток або повідомлень з суду апелянт не отримував, внаслідок чого ОСОБА_2 не мав можливості надати свої заперечення щодо невідповідності пояснень ОСОБА_1 фактичним обставинам ДТП.

Посилаючись на те, що вказані обставини зумовили причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, просив поновити такий строк.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне заслуговують на увагу і підтверджуються матеріалами справи, а тому суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2025 року поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 та його захисник Нечай Р. В. підтримали подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив, вважаючи її доводи необґрунтованими, постанову суду залишити без змін, вважаючи її законною.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Закриваючи провадження відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що дані схеми ДТП щодо розташування та характеру пошкоджень на автомобілі Great Wall д.н.з. НОМЕР_2 на передньому бампері з лівого боку та на автомобілі Toyota д.н.з. НОМЕР_1 на передніх та задніх дверях з правого боку, декоративної накладки на задніх правих дверях, свідчать про те, що автомобіль GreatWall д.н.з. НОМЕР_2 в момент ДТП не рухався, в той час як автомобіль Toyota д.н.з. НОМЕР_1 здійснював рух в смузі руху, де стояв автомобіль GreatWall д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджує пояснення ОСОБА_1 щодо обставин зіткнення вказаних автомобілів та спростовують пояснення водія автомобіля Toyota д.н.з. НОМЕР_1 щодо обставин ДТП.

Однак, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зазначене правопорушення є правопорушенням з матеріальним складом і вважається закінченим з моменту настання суспільно шкідливих наслідків у виді пошкодження майна. Для констатації наявності у діях особи об`єктивної сторони вказаного правопорушення необхідно встановити прямий причинно-наслідковий зв`язок між порушенням конкретного пункту Правил дорожнього руху та наслідками, що настали (механічними пошкодженнями транспортних засобів). Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.3 Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.3 ПДР України визначено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №420397 від 12.08.2025 слідує, що 12.08.2025 о 07 год 05 хв. в м. Києві по проспекту Р. Шухевича, 3, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Great Wall д.н.з. НОМЕР_3 , при перестроюванні не дав дорогу автомобілю Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись в результаті чого відбулось зіткнення внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Вказані обставини підтверджується схемою дорожньо-транспортної пригоди, а також фотографіями, наданими стороною потерпілого суду апеляційної інстанції та дослідженими в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що його автомобіль під час зіткнення не рухався, оскільки це спростовується видимим характером пошкоджень, виходячи з такого.

З фотознімків вбачається, що на автомобілі «Toyota» пошкодження мають вигляд горизонтальних подряпин, які проходять вздовж кузова. При цьому такі сліди контакту починаються не з переднього бампера чи переднього крила автомобіля «Toyota», а значно далі - від задніх пасажирських дверей і тягнуться назад до колеса. Це вказує на те, що первинний контакт відбувся в момент, коли передня частина автомобіля «Toyota» вже проїхала повз передню частину автомобіля «Great Wall».

Також на фото з місця події видно, що автомобіль «Great Wall» стоїть не паралельно до смуги руху, а під кутом, повернутий передньою частиною у бік смуги, якою рухався автомобіль «Toyota». Пошкодження саме лівого кута переднього бампера «Great Wall» у сукупності з пошкодженням задньої бокової частини «Toyota» свідчить про те, що водій «Great Wall» здійснював маневр вліво (перестроювання) саме в той момент, коли повз нього проїжджав інший автомобіль.

Якби подія відбувалася за версією ОСОБА_1 (його авто стояло, а водій «Toyota» наїхав на нього, рухаючись позаду), то механічні пошкодження на автомобілі «Toyota» починалися б з його передньої правої частини (бампера, фари або крила). Натомість, відсутність пошкоджень у передній частині «Toyota» та їх наявність лише на задніх дверях та крилі, дає суду підстави стверджувати, що водій «Great Wall», не переконавшись у безпеці маневру, допустив зіткнення з автомобілем, що рухався у попутному напрямку та вже фактично випередив його корпус.

Таким чином, об`єктивні дані свідчать про те, що причиною ДТП стало недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.3 ПДР України, а саме - невиконання обов`язку дати дорогу транспортному засобу, що рухається в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися.

Вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю досліджених доказів: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями потерпілого та фотоматеріалами, які є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про відсутність складу адміністративного правопорушення є передчасним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга захисника Нечая Р. В., в інтересах ОСОБА_2 , підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з ухваленням нової постанови про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як встановлено судом, правопорушення було вчинено 12 серпня 2025 року. Таким чином, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення сплив 12 листопада 2025 року.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 38, 247 КУпАП, закриття провадження у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення можливе лише у разі встановлення факту вчинення особою адміністративного правопорушення та її вини. Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 10.3 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак строки притягнення до відповідальності на момент розгляду апеляційної скарги закінчилися, провадження у справі підлягає закриттю без накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката Нечая Руслана Васильовича, в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Нечаю Руслану Васильовичу, в інтересах ОСОБА_2 , строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2025 року

Апеляційну скаргу адвоката Нечая Руслана Васильовича, в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2025 року скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова