Справа № 317/6021/25
Провадження № 3/317/2940/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла із військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина Республіки Колумбія, військовослужбовця ЗСУ, солдата, який проходить військову службу на посаді кулеметника 2-го мотопіхотного відділення 2-го мотопіхотного взводу 3-ї мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31.10.2025 серії А1556 № 403, 31.10.2025 р. приблизно о 18:00 годині солдата ОСОБА_1 , який будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу за контрактом на посаді кулеметника 2-го мотопіхотного відділення 2-го мотопіхотного взводу 3-ї мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, всупереч вимогам статей 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, було виявлено заступником командира 3-ї мотопіхотної роти з психологічної підтримки персоналу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_2 , на території тимчасової дислокації мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, після виявлення даного факту ОСОБА_1 , було направлено до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги та СЗХ» ЗОР, де факт перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння було підтверджено відповідним лікарським висновком № 7947 від 31.10.2025. Тим самим ОСОБА_1 вчинено військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, є громадянином Республіки Колумбія, за адресою зазначеною у протоколі: м. Богота, кає 65а сур №11 с.32, Республіка Колумбія, у розумінні ст. 277? КУпАП позбавлений можливості повідомити особу, що притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи. Долучена до матеріалів справи заява про розгляд справи за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП без його участі та визнання вини у вчиненому, яка надрукована від імені ОСОБА_1 , не заслуговує на увагу, оскільки підпис в ній вочевидь відрізняється від підпису в протоколі та її не можна вважати доказом того, що особа, відносно якої складено протокол, дійсно погодилась з обставинами, викладеними в протоколі, складеному відносно нього.

Виходячи з вимог ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 172-20 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Згідно вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. При цьому, саме в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин поставленого особі за провину адміністративного правопорушення має проводитись судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й фактично актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, суть якого має бути доведена до відома особи, яка притягується до відповідальності та надано останній можливість реалізувати своє право на захист.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів. Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії А1556 № 403 від 31.10.2025 р. вбачається, що ОСОБА_1 , який є громадянином Республіки Колумбія інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, при цьому вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень. Разом з тим, не вбачає підстав вважати, що даний протокол складений у відповідності до вимог КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до наявної в матеріалах справи про адміністративне правопорушення копії паспорту та копії військового квитка вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином Республіки Колумбія.

Таким чином ставиться під сумнів той факт що громадянин Республіки Колумбія ОСОБА_1 володіє українською мовою.

Так, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участі перекладача. Право іноземця користуватись при провадженні у справах про адміністративні правопорушення рідною мовою та послугами перекладача гарантоване ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, представниками військової частини НОМЕР_1 не було залучено перекладача при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення.

З жодного наявного в матеріалах справи документу не вбачається, що процесуальні права, в тому числі право мати захисника або перекладача, були роз`яснені особі яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріали справи не містять належних доказів того, що підписи у протоколі про адміністративне правопорушення він вчиняв з повним розумінням суті інкримінованого адміністративного правопорушення та в повній мірі розуміючи зміст викладеного у протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та можливі правові негативні наслідки для нього.

При цьому жодним чином не підтверджено, що посадові особи військової частини НОМЕР_1 пропонували зробити переклад протоколу з української мови на іспанську, а також роз`яснювали особі яка притягається до адміністративної відповідальності право звернутися за юридичною допомогою як особі, яка не володіє належним чином державною мовою та є іноземцем.

Викладене свідчить про те, що під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно громадянина Республіки Колумбія ОСОБА_1 було істотно порушено та обмежено його процесуальні права, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не були належним чином роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (підпункт «е» п. 3 ст. 6 Конвенції) та практики ЄСПЛ перекладач необхідний у кримінальному процесі, якщо особа не розуміє або не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу та участі в розв`язанні питання, яке для неї мало вирішальне значення, або особа за рівнем володіння мовою не здатна на ведення свого захисту та висувати на розгляд суду свою версію без допомоги перекладача.

Верховний суд в Постанові від 03.07.2018 року (справа №176/407/17) зробив правовий висновок: Розуміння зазначених обставин охоплює виключно їх мовно-комунікативний аспект, але не стосується правового механізму здійснення захисту, оскільки перекладач надає комунікативну, а не правову допомогу, що є функцією захисника. Для констатації факту порушення права особи на захист через незабезпечення обвинуваченого послугами перекладача установлення зазначених обставин має бути «поза розумним сумнівом». При цьому чинниками для з`ясування розуміння особою зазначених обставин Конвенція та практика ЄСПЛ визначають: 1) тривалість проживання у державі ведення судочинства; 2) рівень освіти, час та місце її здобуття; мова навчання; 3) рід занять, спосіб життя та обсяг комунікації.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача, як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е), означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа "Шабельник проти України", рішення від 19 лютого 2009 року).

Таким чином, відсутність доказів про участь перекладача при складанні відносно громадянина Республіки Колумбія ОСОБА_1 протоколу у справі про адміністративне правопорушення свідчить про порушення вимог ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно зі ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, суд приходить до висновку, що під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно громадянина Республіки Вальєхо ОСОБА_3 істотно порушено та обмежено його процесуальні права, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не були належним чином роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 268 КУпАП.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином його мовою, яку він розуміє, ознайомлений з обов`язками військовослужбовця, передбаченими Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Статтею 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Суд також звертає увагу, що механізм складання протоколів про військові адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців Збройних Сил України, встановлений Інструкцією зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України, від 23 жовтня 2021 року за № 329.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, враховуючи, що наявний в матеріалах адміністративної справи протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням права особи на захист, за таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях громадянина Республіки Колумбія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ч. 3 ст.172-20, ст.ст. 247, 251, 254, 256, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина Республіки Колумбія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: Д.О. Каряка