КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 375/1738/25 Головуючий у суді першої інстанції - Банах-Кокус О.В.
Номер провадження № 33/824/5192/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Русан А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 26 вересня 2025 року щодо притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384639 від 07 липня 2025 року, водій ОСОБА_1 07 липня 2025 року о 22 годині 14 хвилин в селі Маківка по вулиці Садова, 21 керував електромопедом Atlas без д.н.з. з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у лікаря-наркологаводій відмовився. За відповідальність про відмову був неодноразово попереджений.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 26 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, проте під час його зупинки поліцейськими не було вказано причину такої зупинки.

Зазначає, що працівниками поліції була порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння та порядок направлення для проведення огляду на стан сп`яніння.

У матеріалах справи відсутні відомості про видачу йому посвідчення водія, тому вважає, що в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху він не є водієм та до нього не можуть застосовуватися стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 26 вересня 2025 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП, а саме за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити. При цьому пояснив, що він не заперечував щодо доставлення його працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак просив забезпечення схоронність його транспортного засобу - електромопеда, оскільки дорого коштує і залишати його на автошляху без охорони може спричинити для нього значних матеріальних збитків внаслідок можливого викрадення чи пошкодження в наслідок наїзду. Оскільки працівники поліції відмовилися в його доставленні до найближчого домоволодіння в селі Маків, яке знаходилося найближче тому він відмовився від проходження медогляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак наркотичного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин.

Тобто, водій зобов`язаний пройти у встановленому законом порядку огляд, зокрема на стан наркотичного сп`яніння, незалежно від того вважає він наявними чи відсутніми підстави до такого огляду чи підстави до зупинки транспортного засобу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №384639 від 07 липня 2025 року, водій ОСОБА_1 07 липня 2025 року о 22 годині 14 хвилин в селі Маківка по вулиці Садова, 21 керував електромопедом Atlas без д.н.з. з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога водій відмовився. За відповідальність про відмову був неодноразово попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1)

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, що відмовився тому, що їхав з роботи втомлений та не хотів залишати транспортний засіб на дорозі.

В матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 липня 2025 року. У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Особа відмовилась від проведення огляду (а.с. 5).

Відповідно до Акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Результат огляду на стан сп`яніння не проводився (відмова). (а.с.6).

В матеріалах справи також міститься рапорт поліцейського ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі рядового О. Войцеховський від 07 липня 2025 року, згідно якого доповідає, що 07 липня 2025 року у складі наряду Вулкан 081 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) під час вільного патрулювання в Рокитнянській ОТГ, с. Маківка, вул. Садова 21 було зупинено згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» електромопед Atlas без д.н.з. під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає: АДРЕСА_1 . В ході спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп?яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку найближчому медичному закладі в Рокитнянській багатопрофільній лікарні у лікаря нарколога на, що останній категорично відмовився. Про відповідальність за відмову був неодноразово попереджений. На гр. ОСОБА_1 було складено протокол ЕПР 1 384639 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Подія фіксувалась на БК Моторола 477062, 477967. (а.с. 8)

Також в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 07 липня 2025 року щодо ОСОБА_1 .

На долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано, що працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по дорозі без номерних знаків та шолому. (22:14:30). Після зупинки працівник поліції почав опитувати водія та в ході спілкування запитав чи вживав водій наркотичні речовини, на що останній повідомив, що не вживав (22:19:10). Працівником патрульної поліції за допомогою ліхтаря було проведено тест на чутливість зіниць світла та повідомлено водію зіниці очей не реагують на світло (22:19:20). Надалі працівник проводить поверхневу перевірку на наявність заборонених речовин (22:20:04). Після працівник поліції повідомляє, що у нього є підозра, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння та пропонує проїхати до лікаря нарколога в медичний заклад на службовому автомобілі (22:23:55). На, що водій вказує, що наркотики не вживав про та відмовляється проїхати до лікаря. (22:24:00). Працівник патрульної поліції роз`яснює водію, що за відмову також передбачена відповідальність (22:25:25). На відео також зафіксовано, що водій повідомляє працівникам поліції, що він не відмовляється пройти тест на наркотичне сп`яніння проте він хвилюється за своє майно, а саме електроскутер, який прийдеться залишити на узбіччі дороги без нагляду. (22:26:35). Після чого працівники поліції почали складати матеріали.

Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом було встановлено, що працівниками патрульної поліції не було дотримано вимог закону щодо процедури оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 виказав згоду пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога й пройти в лікарні проте виказав свою незгоду залишити транспортний засіб на узбіччі дороги.

Відповідно до положень розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачено, що тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачене, зокрема, частинами першою - четвертою статті 130 КУпАП.

За наявності правових підстав, передбачених абзацом першим пункту 1 цього розділу, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

За відсутності умов, зазначених в абзаці третьому цього пункту, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом блокування за допомогою технічних пристроїв.

Доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів-евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним (у тому числі міжрегіональним) органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

Для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.

Відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_1 згоден пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, а транспортний засіб на якому він пересувався неможливо залишити на дорозі без охорони на час проходження медичного огляду у лікарні, працівниками поліції мало б бути евакуйовано на спеціальний майданчик такий транспортний засіб про що потрібно було скласти відповідний акт.

Із матеріалів справи також вбачається, що 15 липня 2025 року ОСОБА_1 пройшов тест на виявлення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Рокитнянська Б.Л.»та відповідно щодо результатів медичного огляду особи лікарем зроблено висновок, що у ОСОБА_1 , ознак сп`яніння не виявлено (а.с.18).

Як вбачається з наданого суду відео, ОСОБА_1 відмовився від огляду саме тому, що він не хотів залишати транспортний засіб на узбіччі догори, оскільки вказаний транспортний засіб може бути викрадений, про що він вказав поліцейському.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про виконання поліцейськими положень визначених Порядком тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, щодо забезпечення схоронності транспортного засобу на час проведення огляду водія.

Працівниками патрульної поліції не було забезпечено можливості евакуювати транспортний засіб на спеціальний майданчик, що зумовило відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння й викликає сумніви в наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним; конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом; використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Вказані конституційні гарантії перебувають у взаємозв`язку з принципом верховенства права, оскільки «одним із проявів цього конституційного принципу є непорушність права приватної власності та недопустимість протиправного позбавлення такого права» (рішення Конституційного Суду України від 16 жовтня 2008 року №24-рп/2008).

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Встановлення обмежень прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року №2-рп/2016).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Апеляційний суд враховуючи вище вказані принципи а також особливості обставин, які встановлені при розгляді саме вказаної справи та беручи до уваги, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 за своїми технічними характеристиками - габарити, легка доступність, мобільність у його переміщенні, а також враховуючи що працівники поліції відмовили ОСОБА_1 в забезпеченні схоронності даного транспортного засобу вважає, що вказана відмова від доставлення до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння була вимушеною для збереження належного йому майна - транспортного засобу.

Таким чином поліція не повинна наполягати на тому, щоб електроскутер залишався на проїзній частині або в іншому небезпечному місці, а під час оформлення документів щодо огляду працівники патрульної поліції повинні вжити заходів для забезпечення безпеки залишеного транспортного засобу. Це може бути виклик евакуатора на штрафмайданчик (якщо електроскутер прирівнюється до транспортного засобу згідно з ПДР і його неможливо залишити в безпечному місці) або очікування іншої особи, яка його забере.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09 вересня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15 травня 2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив Касаційного Адміністративний Суд в складі Верховного Суду в пункті 39 Постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 27 червня 2019 року у справі №536/1703/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Сукупність вказаних обставин дає підстави для висновку, що матеріалами справи належним чином не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не доведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 26 вересня 2025 рокунеможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись положеннями статтей 247, 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 26 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 07 липня 2025 року - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський