Справа № 953/8250/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 рокум. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Глос М. Л., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

02.08.2025 року о 23 год. 08 хв. ОСОБА_1 по просп. Академіка Курчатова, 12 у м. Харкові керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами у зв`язку з позбавленням його у порядку застосування адміністративного стягнення. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України (далі Правила) і вчинив аналогічне правопорушення повторно протягом року.

ОСОБА_1 неодноразово у встановленому законом порядку викликався у судові засідання шляхом направлення повісток з завчасним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи. Однак у судове засідання правопорушник не з`явився, причин неприбуття не повідомив, з заявами чи клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої у судовому засіданні з огляду на положення ст. 268 КУпАП не є обов`язковою.

Під час вирішення справи суд керується такими нормами процесуального права.

За змістом ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) однією з загальних засад провадження у справах про адміністративні правопорушення є законність, що передбачає застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У наведеній правовій нормі на рівні спеціального законодавства відображено закріплений у ч. 2 ст. 19 Конституції України принцип, згідно з яким органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП до завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення належить своєчасне, всебічне, повне, об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як унормовано у ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено судом не пізніш як через три місяця з дня вчинення правопорушення. Правовим наслідком спливу зазначеного строку є закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Наведені вище правові норми мають імперативний характер, а тому закінчення на час судового провадження строків давності притягнення до адміністративної відповідальності безумовно виключає її застосування.

Відповідний законодавчий підхід узгоджується зі сформованими Європейським судом з прав людини правозастосовчими орієнтирами щодо важливості строків давності для забезпечення правової визначеності і захисту потенційних відповідачів від невчасно заявлених вимог, яким може бути важко протистояти. Обмеження застосування юридичної відповідальності встановленими термінами покликане запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути у разі необхідності прийняття судами рішень щодо подій далекого минулого на підставі доказів, ненадійних і неповних через сплив тривалого часу (зокрема, рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, проступок, поставлений ОСОБА_1 за провину, було вчинено 02.08.2025 року. Отже, станом на зараз установлений ст. 38 КУпАП строк давності притягнення його до адміністративної відповідальності сплинув.

Разом із тим, факт і обставини вчинення ОСОБА_1 дій, поставлених йому за провину, підтверджується долученими до адміністративного матеріалу письмовими доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 410599 від 02.08.2025 року; копією постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.08.2022 року у справі № 185/6148/25 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік; відомостями, що зафіксовані за долученому до адміністративного матеріалу відеозаписі з бодікамер поліцейських.(а. с.1-8).

За даними довідки інспектора Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області ОСОБА_1 отримував посвідчення водія лише серії ВХХ від 12.05.2015 року № 945531 (а. с. 2). Водночас, згідно з довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Харківській області, після закінчення строку позбавлення права керування транспортними засобами, визначеного судом у постанові від 18.08.2022 року у справі № 185/6148/25, правопорушник не проходив в установленому законом порядку медичного огляду щодо придатності до керування транспортними засобами і не складав у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання відповідного права, як це передбачено п. 6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 17.12.2008 року (а. с. 5). Отже, зазначене вище право ОСОБА_1 не було поновлено у спосіб, визначений спеціальним нормативно-правовим актом, а тому станом на 02.08.2025 року щодо нього продовжувала діяти раніше накладена заборона керування транспортними засобами.

Своїми діями, що полягали у керуванні автомобілем незважаючи на дію відповідної заборони, ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.1 «а» Правил, які зобов`язують водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Повторність вчинення аналогічного правопорушення підтверджується відповідною довідкою поліцейського, постановою поліцейського від 05.06.2025 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постановою інспектора УПП в Харківській області серії ЕНА № 4901246 від 05.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а. с. 6).

Виходячи з наведеного суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , котрий повторно протягом року керував транспортним засобом за відсутності відповідного спеціального права, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин суд констатує, що діяння, поставлене ОСОБА_1 за провину, дійсно мало місце, воно містить склад адміністративного правопорушення й отримало правильну юридичну оцінку. Відтак суд пересвідчився у відсутності передбаченої п. 1 ст. 247 КУпАП реабілітуючої підстави для закриття провадження у справі, що є більш сприятливою для особи і за наявності підлягала б безумовному застосуванню незалежно від спливу строків давності.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 126, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття остаточного рішення за підсумками апеляційного перегляду.

Суддя М. Л. Глос