Справа №452/3435/25
Провадження №3/452/1618/2025
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2025 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Луки Самбірського району Львівської області, громадянки України, українки, працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП), -
11 вересня 2025 року до суду від Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 01 липня 2025 року о 10 год. 36 хв. в приміщенні магазину фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП « ОСОБА_2 »), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила роздрібну торгівлю ємностей з рідиною для куріння електронних сигарет ELFLIO в кількості 11 шт. на загальну вартість 4600 грн. 00 коп., чим порушила ч.2 ст.23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
За цим фактом 03 вересня 2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.
За протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні вищевказаного правопорушення не оспорювала та письмово зазначила, що у зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення місці, день та час, перебуваючи в приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_2 », дійсно продала набір для куріння електронних сигарет.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання, призначене на 25 вересня 2025 року, ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення була повідомлена належним чином, а саме, шляхом направлення SMS-повідомлення у додатку «Viber» на номер телефону, зазначений у матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, яке вона отримала 15
вересня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення адресату у додатку «Viber»,про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань до суду від нього не надійшло.
Враховуюче наведене, а також відсутність клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити постанову без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає положенням статті 268 КУпАП.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, судом враховано наступне.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Згідно із ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, у тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (Постанова ВС/КАС від 08 листопада 2020 року у справі №463/1352/16-а).
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Предметом даного адміністративного правопорушення, зокрема є тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах.
Відповідно до пп.14.1.56-3 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України (далі ПК України) електронна сигарета - виріб, який може бути використаний для споживання (вдихання) парів, що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин.
Згідно з пп.14.1.56-4 п.14.1. ст.14 ПК України рідини, що використовуються в електронних сигаретах - рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.
Відповідно до п.215.1. ст.215 ПК України до підакцизних товарів належать рідини, що використовуються в електронних сигаретах.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку, а також факту отримання грошей (виручки) за здійснення реалізації цих виробів, не зафіксовано і самого факту реалізації вказаних товарів, не отримано чеків з РРО про таку реалізацію, а грошові кошти, отримані ОСОБА_1 за реалізацію рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в матеріалах справи відсутні та відомості про їх вилучення відповідними посадовими особами під час здійснення перевірки та/або під час складання протоколу про адміністративного правопорушення суду не надано.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів фотографії не дають можливості ідентифікувати товар, який на них зображений, а також не містять відомостей про дату, час і місце здійснення фотофіксації, а відтак не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження здійснення їх реалізації ОСОБА_1 ..
Крім того, у матеріалах справи відсутній фіскальний чек, який би підтверджував продаж ОСОБА_1 рідин для електронних сигарет.
При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про наявність трудових відносин між ОСОБА_1 і ФОП « ОСОБА_2 ».
Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог ч.2 ст.23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу,
алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Частина 2 статті 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» забороняє роздрібну торгівлю на території України тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах.
Разом з цим, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не розкриває суть інкримінованого їй правопорушення, адже фабула протоколу не містить відомостей про торгівлю нею рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, як того вимагає диспозиція ч.1 ст.156 КУпАП.
При цьому, суд зазначає, що, гліцерин та ароматизатор не є рідинами, з яких сплачується акцизний збір, що виключає необхідність маркування таких товарів марками акцизного податку.
Крім того, суд наголошує на тому, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення норма спеціального закону не пов`язана із маркуванням підакцизних товарів.
Слід також зазначити, що до повноважень суду не належить визначення складу адміністративного правопорушення, внесення до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, змін, а так само перекваліфікації дій особи після надходження справи на розгляд до суду та самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, дані повноваження є дискреційними повноваженнями органу, який складає протокол про адміністративне правопорушення.
Відтак, суд не тільки не зобов`язаний, але й не має права сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій, а компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.
При цьому, висновки суду про фактичні обставини вчиненого правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані та докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, та, з огляду на вищевикладене, в її діях відсутні ознаки зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись , ст.156, п.7 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.156 КУпАП відносно року народження, - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Речові докази: поліетиленовий пакет ізємкостями з нікотиновою рідиною в кількості 11 шт., що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, повернути їх власнику.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя: Т.М. Кущ