1Справа № 335/7611/25 3/335/2034/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2025 року о 05 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 реєстраційний номер НОМЕР_2 , по пр. Соборному, біля буд. 145 у м. Запоріжжі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатор Alkotest Drager 6820, результат 0,46 проміле, тест № 3035. Водій з результатом погодився. Таким чином, порушено вимоги пункту 2.9.а. Від керування транспортним засобом водія відсторонено, шляхом паркування без порушень ПДР, про повторність попереджено.

ОСОБА_1 неодноразово викликався судом для розгляду адміністративної справи. Судове засідання, призначене на 18.08.2025, судом було відкладено за клопотанням його захисника адвоката Вартанової Г.М. з поважних причин. У судові засідання, які були призначені на 15.09.2025, 29.09.2025, 14.10.2025, 06.11.2025 ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки до суду у судові засідання не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

14.10.2025 року захисник Вартанова Г.М. через підсистему «Електронний суд» подала клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 . В обґрунтування клопотання захисник посилається на відсутність належних доказів наявності підстав для зупинення транспортного засобу співробітниками поліції, а також на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та наполягає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушеннями чинного законодавства.

У судове засідання, призначене на 27.11.2025 року ОСОБА_1 повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Матеріали справи не містять будь-яких даних щодо неможливості прибуття у судове засідання ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, та поважності причин його неявки до суду. До початку розгляду справи від ОСОБА_1 будь-яких заяв або клопотань не надійшло.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому, у статті 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено заборону зловживання правами.

Враховуючи, що статтею 268 КУпАП, не визначено обов`язковою явку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 2.9.а. Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 399892 від 23.07.2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Аlcotest Drager 6820», тест № 3035, результат тесту 0,46 % проміле, за змістом якого ОСОБА_1 з результатом огляду згоден; рапортом співробітника поліції; довідкою адмінпрактики про відсутність повторності за ст. 130 КУпАП; дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, який міститься на компакт-диску, долученому до матеріалів справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Будь-яких належних доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 суду не було надано.

Доводи захисника щодо підстав закриття провадження у справі, викладені у письмовому клопотанні, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовані дослідженими судом доказами.

Стороною захисту в ході розгляду справи не спростовано достовірності та належності досліджених судом доказів.

Судом в ході розгляду даної справи не встановлено обставин, які б викликали сумніви у дотриманні співробітниками поліції положень чинного законодавства під час виявлення та фіксації правопорушення, у той час як матеріалами справи підтверджено дотримання і виконання ними всіх вимог Закону.

Належних доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, суду стороною захисту не було надано.

Таким чином, оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з метою виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбаченому санкцією даної статті, у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 245, 251, 252, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок у дохід держави (отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300; код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997; номер розрахунку (IBAN): UA0008001 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок у дохід держави (отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106; код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783; номер розрахунку (IBAN): UA0026001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст. ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у такий строк, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна