КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.12.25 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2025 року о 21 год. 15 хв., за адресою: Вінницька обл., Хмільницький р-н., м. Козятин, вул. Червоної Калини, залізничний переїзд 1011 км., водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом, автомобілем «ВАЗ 217030», державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороняючому сигналу світлофора, чим порушив вимоги п. 20.5. «в» Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 123 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання SMS повідомлення на номер телефону зазначений в протоколі, яке він отримав, що підтверджується довідкою про доставку від 01.12.2025 року, не з`явився.

Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, судом фактично встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі в`їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Як вбачається із змісту диспозиції ч. 2 ст. 123 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 20.5. «в» Правил дорожнього руху, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Отже, ОСОБА_1 належить до учасників дорожнього руху.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 520870 від 22.11.2025 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, він містить всі необхідні реквізити та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України. Вказаний протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інформацію, що до протоколу додається рапорт працівника поліції, пояснення водія, відеозаписи з портативних відеореєстраторів та інші матеріали справи. Особа, щодо якої складений протокол, ознайомлена зі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відповідним підписом зазначеним в протоколі. Пояснення ОСОБА_1 , щодо обставин скоєного правопорушення викладені на окремому аркуші, який додано до протоколу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 22.11.2025 року, у яких зазначені обставини скоєння адміністративного правопорушення;

- відеозаписами із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції на яких зафіксовані обставини скоєння адміністративного правопорушення;

- відеозаписом із відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції на якому зафіксовано момент скоєння адміністративного правопорушення.

Рапорт працівника поліції від 22.11.2025 року являється службовим документом, а тому не має доказового значення по даній справі, згідно положень ст. 251 КУпАП.

Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме:

- п. 20.5. «в» ПДР, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума..

Тобто, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене статтею ч. 2 ст. 123 КУпАП, а саме, будучи учасником дорожнього руху, здійснив в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за кожне правопорушення враховуються характер кожного вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити порушнику, враховуючи його особу, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували його не надані суду, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 2 ст. 123 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підстави для звільнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 13, 33, 38, 40-1, 123, 268 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. на користь держави на розрахунковий рахунок: UA0002001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, отримувач: ГУК у Вінницькій області/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, на розрахунковий рахунок:UA0026001,код класифікації доходів бюджету: 22030106, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106,місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілими.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: О.А. Дурач