ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/2779/25 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/1478/25 Якішина О.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Харченка Костянтина Сергійовича на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 30 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статі 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 30.05.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Харченко К.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді змінити в частині накладеного додаткового стягнення та скасувати в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не оспорюючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, захисник зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15.06.2022 у справі № 4-р(ІІ)/2022, статті 69 КК України та з врахуванням статей 23, 33 КУпАП до ОСОБА_1 можливо застосувати принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності та не позбавляти останнього права керування транспортними засобами.

Враховуючи, що ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення визнає та дійсно в зазначений в протоколі день та час керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що йому соромно та він щиро кається у вчиненому.

Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, який є членом ГО «Єдина країни це Україна» вплине не лише на права ОСОБА_1 , а і на можливість вказаної організації надавати допомогу цивільному населенню та бійцям ЗСУ.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, захисник зазначає, що постановою Харківського апеляційного суду від 23.07.2025 було повернуто апеляційну скаргу захиснику, у зв`язку з відсутністю договору про надання правової допомоги.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, апеляційний суд задовольняє вказане клопотання.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Харченко К.С. в призначене судове засідання не прибули, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавали, про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 30.03.2025 о 13:40 в селищі Високий по вул. Андрія Ощепкова, 57, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lanser», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими. Під час спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та очей, тремтіння пальців рук. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», або в закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 285807 від 30.03.2025 за порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя надав належну правову оцінку.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суддя врахував санкцію частини 1 статті 130 КУпАП та виніс постанову, яка відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника ро призначення адміністративного стягнення з урахуванням принципу індивідуалізації без позбавлення права керування транспортними засобами, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 25 КУпАП передбачено, що позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.

За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з частиною 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, апеляційним судом не враховуються.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не містить альтернатив щодо застосування адміністративного стягнення.

У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Харченка К.С., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 30.05.2025 в частині застосованого додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 25, 33, 130, 245, 251, 252, 256, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Харченка Костянтина Сергійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 30 травня 2025 року задовольнити, та поновити такий строк.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Харченка Костянтина Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 30 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна