ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 рокум. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Глос М. Л., розглянувши адміністративний матеріал, направлений з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, солдата військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

09.10.2025 року о 03 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_3 в умовах особливого періоду воєнного стану представники військової частини НОМЕР_1 , виявили солдата ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з зазначеним його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для освідування на факт вживання алкогольних напоїв. На підставі акту №1951 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «АЛКОФОР» № 507 було встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з кількісним показником 1.60 проміле.

Суд повідомив ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи шляхом направлення повістки у формі смс-повідомлення на номер телефону, зазначений ним під час оформлення адміністративного матеріалу. До суду правопорушник не з`явився, з заявами чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не звертався. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 щодо розгляду справи без його участі та визнання вини у скоєнному адміністративному правопорушенні в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої у судовому засіданні відповідно до ст. 268 КУпАП у справах даної категорії не є обов`язковою.

Як унормовано у ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виявлення ОСОБА_1 09.10.2025 року уповноваженими службовими особами військової частини під час виконання службових обов`язків з ознаками алкогольного сп`яніння задокументовано протоколом про військове адміністративне правопорушення ДНХ-5254 від 09.10.2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу алкотестера «АЛКОФОР» 507, здійсненого у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У протоколі про військове адміністративне правопорушення, а також письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначав про визнання своєї провини.

Той факт, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тобто спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджено копією військового квитка серії НОМЕР_2 .

Згідно зі ст. 1 розділу I Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України запроваджений воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Отже, ОСОБА_1 вчинив проступок під час особливого періоду воєнного стану, що свідчить про наявність у його діях кваліфікованого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, зокрема, відсутність обставин, які б підсилювали тяжкість скоєного у межах даної правової кваліфікації, і дані про особу ОСОБА_1 , котрий не має адміністративних стягнень, не погашених у встановленому законом порядку. Відомостей щодо характеристики правопорушника за місцем проходження військової служби адміністративний матеріал не містить.

Обставин, які би згідно зі ст. 34 КУпАП пом`якшували адміністративну відповідальність, у справі не встановлено.

У пункті 6 ст. 35 КУпАП законодавець відносить до обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, вчинення правопорушення у стані сп`яніння. Водночас згідно з цією ж правовою нормою орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру проступку може не визнати дану обставину обтяжуючою.

Оскільки нетверезий стан правопорушника є обов`язковим елементом об`єктивної сторони адміністративного проступку, поставленого ОСОБА_1 за провину, зазначена обставина не може повторно враховуватися ще і як така, що обтяжує відповідальність. Інших обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, суд за результатами розгляду справи не встановив.

Санкція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, передбачає накладення штрафу у розмірі від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Разом із тим відповідно до загального правила, визначеного у ч. 1 ст. 32-1 КУпАП, арешт з утриманням на гауптвахті застосовується лише у виключних випадках за окремі види військових адміністративних правопорушень. Беручи до уваги характер і конкретні обставини скоєних проступків, зазначене стягнення, на переконання суду, буде не співмірним тяжкості правопорушення і непропорційним унаслідок суворості.

Враховуючи повне визнання ОСОБА_1 своєї провини, відсутність адміністративних стягнень, не погашених у встановленому законом порядку, а також обставин, які б обтяжували відповідальність чи підсилювали тяжкість скоєного у межах даної правової кваліфікації, суд вважає за можливе накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Положення статті 40-1 КУпАП покладають на особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, обов`язок сплатити судовий збір у разі прийняття судом постанови про накладення на неї адміністративного стягнення.

Разом із тим, пунктом 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» для військовослужбовців встановлено пільгу у виді звільнення від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Зазначена правова норма не встановлює жодних винятків залежно від категорії відповідної справи, судової юрисдикції, процесуального становища військовослужбовця, а також змісту рішення, прийнятого судом за результатами розгляду справи.

У цій справі військовослужбовця ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності під час виконання ним службових обов`язків військової служби за адміністративне правопорушення, пов`язане з виконанням таких обов`язків. Отже, судовий збір не підлягає стягненню з нього на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 9, 33, 172-20, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 000 грн. у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, з нього підлягатиме стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос