Провадження № 33/824/4176/2025 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Гарбуза М.В., інспектора управління патрульної поліції у м. Києві Сівоздрава А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 01.11.2024 о 23 год. 20 хв. у м. Києві по бульв. Лесі Українки, 3, керувала автомобілем «Mercedes-Benz GLE 350D» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510», результат огляду позитивний 0,23‰, (тест 1367). Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що в діях судді першої інстанції вбачається упереджене ставлення до справи, та не в повному обсязі здійснені всі дії, спрямовані на правильне вирішення справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що ознаки сп`яніння були названі працівником поліції автоматично, без їх перевірки, і що з відеозапису видно, що в ОСОБА_1 відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, реакцію зіниць очей на світло теж не перевіряли. Крім того, вказує на відеозапис, з якого вбачається, що декілька разів протягом певного періоду часу працівники поліції не могли отримати результат алкотесту за допомогою приладу Драгер, що ставить під сумнів його технічну справність та правильність результату в 0,23 проміле у ОСОБА_1 , а також, що до матеріалів справи не додано сертифікат на прилад Драгер та документи, які б підтверджували його технічну справність та перевірку. Також вказала на те, що згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, однак насправді остання не керувала транспортним засобом, а лише знаходилась в ньому, що транспортний засіб був припаркований на узбіччі. Також зазначила про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №164236 від 02.11.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП працівники поліції вказали, що о 23 год. 20 хв. виявили адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення було складено лише о 00 год. 02 хв., однак з бортової камери видно час фіксації 23 год. 30 хв., що на думку апелянта підтверджує не безпосереднє складання протоколу про адміністративне правопорушення саме під час здійснення самого правопорушення. Разом з тим, вказала про те, що з матеріалів справи не вбачається, чи була ОСОБА_1 відсторонена від керування автомобілем «Mercedes-Benz GLE 350D» д.н.з. НОМЕР_1 , і яким чином. Звернула увагу на те, що працівниками поліції всупереч ЗУ «Про національну поліцію» та норм КУпАП не було роз`яснено ОСОБА_1 її права, в чому саме полягає адміністративне правопорушення та за що саме настає адміністративна відповідальність. Також зазначила про те, що працівниками поліції в порушення п.10 розділу 2 Інструкції, не було складено акт огляду на стан сп`яніння, який мав бути складений у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію. За таких обставин, просила оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та їїзахисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

інспектора управління патрульної поліції у м. Києві Сівоздрава А.С., який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді про доведеність події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на неї стягнення за цією статтею.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9 а ПДР, оскільки керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.

Щодо доводів, наведених ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом, а лише знаходилась в ньому, що транспортний засіб був припаркований на узбіччі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями інспектора управління патрульної поліції у м. Києві Сівоздрава А.С. , який вказав про те, їх екіпажем було зупинено транспортний засіб «Mercedes-Benz GLE 350D» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме перевищення швидкості руху та проїзд на червоне світло світлофора. В ході спілкування з ОСОБА_1 , у останньої були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та з автомобіля відчувався запах алкоголю, у зв`язку з чим їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 погодилась. Також ОСОБА_1 було роз`яснено, що у випадку заперечення нею щодо огляду на стан сп`яніння на місці зупинки огляд може бути проведено в медичному закладі. В ході проведення огляду на місці зупинки за допомогою приладу Драгер ОСОБА_1 видихала недостатню кількість повітря, у зв`язку з чим прилад Драгер не спрацьовував. Коли кількість видихуваного ОСОБА_1 повітря була достатньою, прилад Драгер показав результат - 0,23%. З вказаним результатом ОСОБА_1 погодилась, а тому щодо неї було складено протокол за порушення вимог п.2.9а ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказані пояснення інспектора управління патрульної поліції у м. Києві Сівоздрава А.С. підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебувала за кермом автомобіля, автомобіль дійсно знаходився на узбіччі дороги, однак в ході спілкування ОСОБА_1 не заперечувала факт керування нею транспортним засобом та проїзд на червоне світло світлофора. Таким чином доводи в частині того, що вона не керувала транспортним засобом є безпідставними.

Також не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах законодавства доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не перевірили наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння.

Так, з відеозапису з бодікамер вбачається, що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про наявність в неї запаху алкоголю з порожнини рота. Крім того, суд звертає увагу на те, що ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв`язку із викладеним суд вважає доведеним, що працівники поліції перевірили наявність в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про наявність сумнівів в технічній справності приладу Драгер, не долучення працівниками поліції сертифікату відповідності на вказаний прилад є безпідставними, оскільки на місці проведення огляду ОСОБА_1 не висувалась вимога щодо надання їй сертифікату відповідності, а необхідність у неодноразовому продуванні в прилад зумовлена була малою кількістю видихуваного ОСОБА_1 повітря, що не давало можливості отримати результат внаслідок того, що прилад не спрацьовував та, відповідно не свідчить про недійсність отриманих результатів..

Посилання ОСОБА_1 на те, що акт огляду було складено лише в одному примірнику суд до уваги не не приймає, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що при проходженні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодилась з результатами огляду, що також засвідчила своїм підписом в акті огляду, який долучений до матеріалів справи та працівниками поліції було роз`яснено наслідки такого огляду. При цьому, суд звертає увагу на те, що ні під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлювала жодних зауважень.

Посилання ОСОБА_1 на те, що час складання протоколу про адміністративне правопорушення відрізняється від часу виявлення правопорушення та його фіксації на бодікамеру, то суд звертає увагу на те, що вказані порушення не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Так, відповідно до розписки (а.с.5) ОСОБА_1 підтвердила факт залишення на зберігання транспортного засобу за адресою: м. Київ, б-р. Лесі Українки, 3 та зобов`язалась не керувати транспортним засобом протягом 48 годин.

Посилання на те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено її прав спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом з бодікамер, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено її права, що передбачені ст. 268 КУпАП, про що також зроблена відмітка в протоколі, та що підтверджується підписом ОСОБА_1 .

Таким чином, огляд ОСОБА_1 було проведено відповідно до вимог чинного законодавства, за результатами такого огляду було встановлено, що остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння на момент керування нею транспортним засобом.

При цьому суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга не містить доводів на спростування того факту, що ОСОБА_1 на момент зупинки її працівниками поліції перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька