Провадження № 3/466/3340/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року, суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є. розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працездатного, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

24.10.2025 року , о 21 год. 40 хв., за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 , протягом строку дії термінового забороненого припису стосовно кривдника, АА302783 від 21.10.2025 року, який винесено відносно нього, перебував за місцем проживання постраждалої особи - ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду для розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення повідомлень, довідкою про СМС повістку.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 оскільки останній був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та був повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться у Шевченківському районному суді м. Львова. Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся судом про дату та час судового засідання.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

19 грудня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22 травня 2024 року. Вказаним законом доповнено Кодекс новою статтею 173-8 "Невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце тимчасового перебування у разі винесення такого припису".

Так, диспозиція ч.2 статті 173-8 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП України доведена та стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №128751 від 24.10.2025року, відеозаписом з нагрудних камер поліцейського, рапортом працівника поліції, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД№128752 від 24.10.2025, іншими матеріалами адміністративної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він порушив правила винесеного термінового забороненого припису серії АА302783 від 21.10.2025, та перебував в помешканні потерпілої особи.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, вважаю, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника судовий збір.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-8 ч. 2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. (триста сорок гривень) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.(шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення .

Суддя І. Є. Зима