Справа № 195/1880/25
Провадження №3/195/837/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2025 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої мати-вихователь ДБСТ, проживаючої та зареєстрованої: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2025 року о 21:07 годині громадянка ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що малолітній ОСОБА_2 самовільно залишив родину, вчинивши повторно протягом року, за що передбачено відповідальність ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання громадянка ОСОБА_1 не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просить розглянути справу про адміністративне правопорушення за її відсутності, факт вчинення правопорушення за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, визнає повністю. При цьому, просить суд врахувати, що вона є мамою-вихователем дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_1 , на її вихованні перебуває дев`ятеро неповнолітніх дітей, що потребує певних матеріальних витрат на їх утримання. Дійсно 06.11.2025 року близько об 11.00 годині її вихованець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покинув будинок та сів на автобус до м. Дніпра, після чого вона звернулася до поліції. Дитина прибула до будинку сімейного типу 02.11.2025 року та до цього часу ще не адаптувалася до умов проживання у її родині. З її сторони були заподіяні усі заходи для того, щоб дитина ОСОБА_2 відчував себе комфортно, як у своїй родині. Однак, потрібен деякий час, щоб дитина звикла до родини. Крім того, щоденно на утримання своїх дітей вона несе певні матеріальні затрати, тому просить суд звільнити її від адміністративної відповідальності.

Суд, вивчивши та дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 868188 від 19 листопада 2025 року, письмові докази, приходить наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати наступне: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протоколом про адміністративне правопорушення фіксуються обставини вчиненого правопорушення, які повинні бути підтверджені іншими доказами і які мають бути долучені до протоколу.

Постанова суду згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

На підтвердження провини громадянки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП до суду надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 868188 від 19 листопада 2025 року;

- довідку інспектора СЮП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Євгена Магди про те, що станом на 06.11.2025 року громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно бази ІП «НПУ» притягувалась 12.09.2025 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження;

- копію постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП згідно якої накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження;

- копію паспорта громадянки ОСОБА_1 ;

- копію свідоцтва про народження гр-ки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- копію свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_2 ;

- копію паспорта громадянина ОСОБА_2 ;

- повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.11.2025 року;

- рапорт старшого інспектора-чергового ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.11.2025 року про те, що 06.11.2025 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №5618 від 06.11.2025 року як: зникнення особи безвісти. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 06.11.2025 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.11.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , інспектор сектору ювенальної превенції повідомив з метою реєстрації. Звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу ого, що її вихованець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06.11.2025 року близько 12:00 години пішов гуляти та по теперішній час не повернувся. Прикмети зріст 160 см., худорлявий волосся світле, коротке, був одягнений у темну сорт. Куртку з капюшоном, чорний спорт. Костюм та білі кросівки. Більше інформації по прикметм не відомо. Раніше не зникав. Ніде не навчається. Пішов із вищевказаної адреси;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 06.11.2025 року;

- пояснення гр-ки ОСОБА_1 від 07.11.2025 року про те, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 та в них дитячий будинок сімейного типу і на вихованні перебуває дев`ять дітей різного віку. 24.10.2025 рок було покладено обов`язки на її та чоловіка щодо виховання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , Через тиждень вони забрали дітей за своїм місцем мешкання і вони перебували в них і все було добре. З перший днів спільного проживання ОСОБА_5 почав висловлювати свою незгоду проживання в селі, не хотів нічого, вона повідомила, що дане питання будуть вирішувати і щоб він не переживав. 06.11.2025 року з ранку було все добре та близько о 11.:45 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли гуляти, через деякий час додому повернулась тільки ОСОБА_7 . Почала вона випитувати де дівся ОСОБА_8 , на що дитина повідомила, що він гуляє по селу. Вона йому телефонувала і він відповідав на дзвінки і повідомив, що він гуляє по селу та скоро буде. Близько о 15:30 год. вона зрозуміла, що щось не так, при цьому вона неодноразово телефонувала ОСОБА_9 , а він вже не відповідав на дзвінки. Відразу вона почала випитувати у ОСОБА_7 де дівся ОСОБА_8 , на що їй повідомила, що він поїхав на рейсовій маршрутці Марганець-Дніпро, в м. Дніпро, куди саме не відомо. Після чого вона звернулася до працівників поліції за фактом зникнення ОСОБА_2 ;

-протокол допиту неповнолітнього ОСОБА_2 від 07.11.2025 року, в присутності законного представника ОСОБА_1 та практичного психолога ОСОБА_10 ;

- копію рішення від 20.10.2025 року №237 про влаштування до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- постанову про закриття кримінального провадження від 11.11.2025 року.

Таким чином, вищевказані документи є належними та допустимими доказами щодо встановлення вини громадянки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно з якою таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Таким чином, вчинене громадянкою ОСОБА_1 діяння лише формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, яке, хоча і є суспільно небезпечним з огляду на можливі негативні наслідки, але суб`єктивно не були спрямовані на вчинення та настання наслідків, правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що на утриманні гр-ки ОСОБА_1 перебуває дев`ятеро дітей, оскільки вона є матір`ю-вихователькою, вона відразу здійснювала заходи для встановлення місця знаходження неповнолітнього ОСОБА_2 , який попри її дозволу покинув місце проживання. Крім того, громадянка ОСОБА_1 повсякденно несе матеріальні витрати на утримання своїх дітей.

Отже, громадянка ОСОБА_1 не змогла проконтрулювати дії неповнолітнього ОСОБА_2 , який нещодавно прибув на виховання до її будинку сімейного типу, достатньо не адаптувався, оскільки окрім нього вона займається виховання ще 8 неповнолітніх дітей.

Вищевказані обставини на думку суду суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання скоєння нових правопорушень ним та іншими особами.

Беручи до уваги вищевказані обставини, оцінивши все в сукупності, суд прийшов до висновку про можливість застосувати до громадянки ОСОБА_1 ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, яке на думку суду буде достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Оскільки судом вирішено звільнити громадянку ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, тому з неї судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 9, 22, 33-35, 184, 280, 283, 284 КУПАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

На підставі вимог ст. 22 КУпАП звільнити громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП - провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови.

Суддя: Л. В. Колодіна