Єдиний унікальний номер 728/2987/25
Номер провадження 3/728/1149/25
П О С Т А Н О В А
16 грудня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі головуючої судді Глушко О.І. при секретарі Коваленко В.В.,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, РНОКПП невідомий, раніше притягався до адміністративної відповідальності:
за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -
08.11.2025 року о 15 год 13 хв в м. Батурин по вул. Шовковиця, 75 ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: а саме, запах алкоголю з порожнини рота, не чітке мовлення та не стійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі відмовився на відеозапис нагрудної боді-камери м505 0003, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча викликався засобами поштового зв`язку, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності з урахуванням положень ст. 268 КУпАП.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд справи відбудеться в Бахмацькому районному суді, і що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була присутня під час його складення, а отже була обізнана про місце розгляду справи, але не вжила жодних заходів для з`ясування обставин щодо стану розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
За приписами ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху повинні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 130 КУпАП.
Диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь - якого з порушень, передбачених ч.1 цієї статті.
Положеннями ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки попередннє правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив 25.10.2024 року, а правопорушення, за вчинення якого відносно ОСОБА_1 розглядається вказана справа, останній вчинив 08.11.2025 року. Тобто на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення 08.11.2025 року відсутнє повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку слід застосувати аналогію закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".
У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У даній справі встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно й особа, яка вчинила це адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
З позиції Верховного Суду в постанові від 19 жовтня 2021 в справі №552/2540/20 вбачається, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації/зміни кваліфікації допускаються лише в бік покращення становища особи, зокрема шляхом застосування закону про менш тяжке діяння. Закриття судом провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій не узгоджується із завданнями судочинства. Відмова від переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено звинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного і створить умови для повторної віктимізації.
Перекваліфікація інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення призведе до пом`якшення відповідальності та не порушує його прав і не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення
Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №507090 від 08.11.2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08.11.2025 року, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення, яке датоване 08.11.2025 року, ОСОБА_1 відсторонений від керування вищевказаним транспортним засобом.
З урахуванням відомостей про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, обставин справи, суд вважає за необхідне призначити йому стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 268, 283, 284, 294 КУпАП
ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити вказаний штраф у передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Глушко