Справа № 148/2650/25
Провадження №3/148/1118/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10.2025 серії ЕПР1 №478357, 09.10.2025 о 14:50 год. в с-щі Шпиків по вул. Соборна, 57 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер 6810», результат якого 0,99 %, що зафіксовано за допомогою відеозапису на технічні засоби 795929,795972.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10.2025 серії ЕПР1 №478431, 09.10.2025 о 14:50 год. в с-щі Шпиків по вул. Соборна, 57 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого втратив керування ТЗ та здійснив наїзд на нерухомий об`єкт, а саме паркан. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10.2025 серії ЕПР1 №478378, 09.10.2025 о 14:50 год. в с-щі Шпиків по вул. Соборна, 57 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, здійснив зіткнення з нерухомою перешкодою, а саме парканом, після чого залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях заперечив. Суду пояснив, що 09.10.2025 близько 14:50 год. в с-щі Шпиків по вул. Соборна, 57 він, керуючи автомобілем «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , при здійсненні заїзду на територію домогосподарства лише притулився фаркопом до стовпчика паркану домогосподарства ОСОБА_2 , з якою в нього неприязні відносини біля 2,5 років. Після чого він подивився чи не вчинив ДТП. Так як на його автомобілі і стовпчику пошкоджень не було, він загнав автомобіль на подвір`я. Потім він випив 100 г. горілки зі своїм братом до якого приїхав в гості. Пізніше, десь через годину, приїхали працівники поліції і сказали, що він вчинив ДТП. Він їм пояснив, що ДТП він не вчиняв, з місце ДТП не залишав. Вважає, що ОСОБА_2 через неприязні відносини викликала працівників поліції та звинуватила його в тому, що він поламав їй паркан. Потім працівники поліції склали відносно нього протоколи, примусили його їх підписати. Потім дали дихати в розпаковану трубку від Драгера. При складані протоколів його не було, пояснення писав поліцейський за нього.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Примакова В.В., в судовому засіданні просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що жодними належними доказами вина ОСОБА_1 не доведена. Зазначила, що в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не вказано та не зафіксовано належним чином завдання ОСОБА_1 будь-яких пошкоджень майну інших осіб. Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 його автомобіль фаркопом доторкнувся до металевого стовпчика огорожі, а ні автомобілю,а ні огорожі не спричинено пошкоджень. Однак у протоколі зазначено, що «автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

Що стосується схеми місця ДТП, то відсутні дані до якого протоколу про адміністративне правопорушення додається дана схема, не вказано які саме пошкодження завдано майну свідка ОСОБА_2 (припустимо вм`ятина, пошкоджено фарбу чи будь які інші пошкодження ), якщо вони взагалі були наявні.

Відсутні будь-які докази пошкодження майна ОСОБА_2 , ні відео з боді камер працівників поліції , ні будь які інші матеріали справи не підтверджують наявність жодних пошкоджень, як автомобіля належного ОСОБА_1 , так і огорожі, належної ОСОБА_2 . Як вбачається з відео бодікамер працівників поліції, останні навіть не оглянули паркан чи огорожу, не зафіксовано жодних пошкоджень ні автомобіля, ні майна інших осіб. Тому вважає, що в даному випадку не може йти мова ні про ДТП, ні про залишення ОСОБА_1 її місця.

Також адвокат Примакова В.В. заперечила щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністратвиного правопорушеня, предбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому послалася на те, що працівники поліції не зафіксували належно проводення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп яніння, знявши боді камери і залишивши їх в салоні службового автомобіля. Таким чином, неможливо встановити, як саме відбувався такий огляд, чи в добровільному порядку, чи під примусом; в якому вигляді ОСОБА_3 отримав алкотестер Драгер, адже сам він стверджує, що його змусили пройти такий огляд, застосуваши силу та з використанням вже використаного тесту.

Крім того, зауважила, що виклик поліції було здійснено о 14:50 год., а приїзд працівників поліції на місце виклику відбувся о 16:15 год., через півтори години після повідомлення.

Просила врахувати, що письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 писалися працівником поліції та не були надані для ознайомлення, а лише для підпису під диктовку останнього, що «з моїх слів записано вірно». Тому вважає, що такі пояснення не можуть братись до уваги, оскільки є недопустимими доказами.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення від 09.10.2025 (а.с. 2, 28,43), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3), результат алкотестеру «Драгер алкотест 6810» (а.с. 4), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 5), рапорт від 10.10.2025 (а.с. 6), копію постанови серії ЕНА №5900807 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП від 09.10.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_1 піддано адмінстягненню за те, що він здійснював рух транспортним засобом, при цьому не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія (а.с. 9), відеозапис, долучений до матеріалів справи (а.с. 13), схему місця ДТП (а.с. 44), письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 09.10.2025 (а.с. 46, 47), доходжу наступних висновків.

Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.10. а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згіно п. 13.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Виходячи з аналізу вказаних законодавчих норм, слідує, що відповідальність за порушення ПДР України мають нести учасники дорожнього руху, а саме водії особи, які керують транспортним засобом.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна передбачена статтею 124 КУпАП.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

На підставі ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 за № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 , п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 №1103 зазначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із системного аналізу наведених вище положень слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться в два етапи: проведення огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомого спеціальних технічних засобів, а в разі відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або в разі незгоди з його результатами водій направляється поліцейським до закладу охорони здоров`я для проведення огляду.

Частиною 5 статті 266 КУпАП, передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, дата і місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото-і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото-і відео техніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, з досліджених в ході судового розгляду доказів та встановлених обставин, на переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

Так, жоден із досліджених судом доказів беззаперечно не підтверджує того факту, що ОСОБА_1 25.07.2024 керував автомобілем «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного спяніння, вчинив ДТП, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ПДР України дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна передбачена статтею 124 КУпАП.

Саме вчинення даного правопорушення ставиться у провину ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10.2025 серії ЕПР1 №478431, де вказано, що 09.10.2025 о 14:50 год. в с-щі Шпиків по вул. Соборна, 57 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на нерухомий об`єкт, а саме паркан. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, травмованих немає, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Водночас дослідження доказів, що містяться у справі, свідчать про інше. Так, в схемі місця ДТП зазначено, що у автомобіля «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 пошкодження відсутні. Також вказана схема не містить інформації про зіткнення з парканом, а також про те, що паркан було пошкоджено та які саме пошкодження мали місце. Не підтверджено даних фактів і іншими наявними у справі доказами. Так, матеріали справи не містять фотофіксації як, місця ДТП, так і отриманих пошкоджень, як транспортним засобом, за участі якого нібито мало місце ДТП, так і самого паркана, який нібито було пошкоджено. Не зафіксовано даних фактів та обставин і відеозаписом нагрудної камери працівника поліції, який міститься при матеріалах справи та оглянутий в судовому засіданні.

Отже, докази того, що хтось із осіб зазнав матеріальних збитків у звязку з порушенням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України в матеріалах справи відсутні, що в свою чергу виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується наявних у справі письмових пояснень ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, то суд не може визнати їх належним доказом, оскільки, як встановлено з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, вказані пояснення написані самим працівником поліції, не оголошенні вголос ОСОБА_2 та були надані їй лише для підпису. Такі пояснення за своєю суттю не узгоджуються з іншими доказами, що є у справі.

З огляду на викладене, оскільки докази, які б поза розумним сумнівом свідчили про про вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди в матеріалах справи відсутні, то відсутні і достатні та обгрунтовані підстави вважати, що він залишав місце ДТП, тобто вчинив адміністративне правопорушення, преедбачене ст. 122-4 КУпАП, якою передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Жодних підтверджених належними доказами фактів, які б свідчили про вказане вище, судом не встановлено.

Окремо слід зазначити, що при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції не було дотримано встановленого законом порядку, зокрема, фіксації зупинки транспортного засобу, пропозиції пройти огляд на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я.

Долучений до матеріалів відеозапис подій взагалі не містить відомостей щодо зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом, роз`яснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, пропозиції пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки.

Крім того, на даному відеозаписі не зафіксовано самого факту проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та результатів даного огляду, як то визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, про про зазначалося вище. Відеозапис містить лише фіксацію того, як поліцейським вже складаються протоколи про адміністративні правопорушення. Водночас, в ході цього процесу ОСОБА_1 виходить на вулицю, а працівник поліції сам пише від його імені письмові пояснення, які не були надані йому для ознайомлення.

З огляду на викладене, доходжу висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, вчинення ДТП, залишення місця ДТП, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння належним чином не зафіксовано та не підтверджено.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які інші докази вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, пов`язаних з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу і майна, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, в той час, як обставини зазначені у протоколах спростовуються поясненнями ОСОБА_1 , дослідженим відеозаписом, та іншими наявними у справі доказами. За таких обставин констатація факту вчинення адміністративних правопорушень в протоколах про адміністративні правопорушення є лише припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням того, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, мають трактуватись на її користь, доходжу висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України, ст. ст. ст. 1,7, 9, ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 266, 287 КУпАП, суддя,

постановила:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повна постанова складена 11.12.2025.

Суддя Л.А.Штифурко