Провадження № 3/643/3122/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Поліщук Т.В.,

за участю секретаря Костенюк А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Степанян Л.В.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштована, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2025 о 23 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Соборності України, 206, керувала транспортним засобом «JAC IEV 7S», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, вираження тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проведений у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогоюгазоаналізатора Drager Alcotest 6820, що підтверджується тестом за № 3468 від 05.09.2025, відповідно до якого результат огляду становить 1,35 ‰. З результатом огляду водій ОСОБА_1 не згодна. Від проходження огляду у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», за адресою :м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А відмовилась, чим порушила вимоги п.2,9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді провину не визнала, зазначила, що 05.09.2025 о 23 год. 20 хв. вона керувала транспортним засобом «JAC IEV 7S», державний номерний знак НОМЕР_2 , та була зупинена працівниками поліції в м. Харкові по вул. Соборності України, 206. Разом з нею в автомобілі була її малолітня дитина. Вони повертались додому з прогулянки в парку. По дорозі додому заїхали в магазин, після чого поїхали в напрямку дому. Маючи намір здійснити поворот включила покажчики повороту, після чого побачила, що її автомобіль зупиняють поліцейські. З часу зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомили їй, що вона вживали алкогольні напої, на що вона самостійно запропонувала надати їй можливість пройти огляд на стан сп`яніння. При огляді працівники поліції не провили їй інструктаж та мундштук для газоаналізатору вона самостійно не розпаковувала. Після огляду, який показав позитивний результат, повідомила працівникам поліції, що не згодна з результатами, проте проїхати до медичного закладу відмовилась, оскільки з нею була п`ятирічна дитина. Алкогольних напоїв в той день вона не вживала, випивала 20 гр. вина напередодні.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Степанян Л.В. в судовому засідання прохала закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з підстав викладених у письмових поясненнях, посилаючись на те, що в порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль ОСОБА_1 та не пояснюючи причину зупинки транспортного засобу одразу вимагали пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не маючи досвіду поводження в таких ситуація одразу погодилась на проходження огляду. Під час проходження огляду ОСОБА_1 4-5 разів видихала у мундштук, однак прилад, очевидно був не справний, що підтверджується тим, що результат так і не був отриманий. При цьому, інспектор поліції Твердохліб Д.О. без проведення належного інструктажу, чинив на ОСОБА_1 психологічний тиск і змушував її видихати сильніше або відмовитись від проходження, погрожуючи скласти протокол про відмову від проходження огляду та передати справу до суду. Після декількох спроб результат тесту показав 1,35 проміле. ОСОБА_1 була вимушена відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки з нею була малолітня дитина, а тому остання не могла піддати свою дитину до морального приниження, яке полягало у тому, щоб їхати вночі в поліцейському автомобілі в нічний час до лікарні та перебувати у медичному закладі невизначений час. Після чого працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Разом з тим, працівник поліції, який складав протокол не зупиняв автомобіль, не спілкувався зі ОСОБА_1 та інструктаж останній не проводив. В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення мав складати працівник поліції, який зупиняв транспортний засіб. Направлення на огляд водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння містить ознаки підробленого документа, оскільки містить підчистки записів ручки та нанесення білої краски. Таким чином, до матеріалів справи доданий підроблений документ, а викладена в протоколі про адміністративне правопорушення фабула адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу правопорушення. У зв`язку із незаконними діями працівників поліції ОСОБА_1 подала до Управління патрульної поліції в Харківській області скаргу, результати розгляду якої на теперішній час ще не відомі. Зазначила, що прилад Drager Alcotest 6820 не відповідає технічним вимогам. Разом з тим, відповідно до роздруківки чеку результату огляду температура повітря зазначена як +23 С, тоді як згідно роздруківки із сайту погоди температура повітря в м. Харкові була + 17 тепла.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Степанян Л.В.дослідивши матеріали справи, відеозапис з місця події, дійшов до наступного висновку.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Ст. 35 Закону України Про Національну поліцію передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно з Розділом 1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

П. 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З п. 9 ч. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що з метою достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 05.09.2025 о 23 год. 26 хв. пройшла тест за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, за результатом вимірювання огляду вміст алкоголю склав 1,35 ‰. Із результатами тесту ОСОБА_1 не погодилась проте проходити обстеження в медичному закладі відмовилась, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті поліцейського взводу № 2 роти 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Дубков А.

Факт відмови від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 та її захисник в судовому засіданні підтвердили, пояснюючи це перебуванні в автомобілі малолітньої дитини та нічний час доби, психологічного пригнічення, тиску з боку працівників поліції.

З відеозапису події правопорушення, долучених до матеріалів справи, що відображені на електронних носіях, які були предметом дослідження в судовому засіданні, встановлено, що працівниками поліції зазначено про наявність ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти обстеження на місці зупинки транспортного засобу. Працівником поліції декілька разів були зазначені ознаками алкогольного сп`яніння одним з яких є запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 нервувавала у зв`язку із чим поліцейський прохав її заспокоїтись. ОСОБА_1 працівником поліції були роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. При проходженні огляду на стан сп`яніння працівником поліції в присутності ОСОБА_1 була розпечатана трубка для приладу Drager Alcotest та поліцейським роз`яснено як необхідно її продувати. Під час спілкування з поліцейським остання зазначила, що в цей день випивала зі своєю кумою дві чарки вина по 20 гр. В подальшому наполягала, що пила ліки та три чарки вина. Після проходження огляду на стан сп`яніння, який показав позитивний результат та з яким ОСОБА_1 не погодилась, останній було запропоновано проїхати до медичного закладу та пройти там обстеження, а також після проходження огляду працівник поліції зазначив, що відвезуть її з дитиною додому. Після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі їй було роз`яснено, що стосовно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження такого огляду.

Разом з тим, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівником поліції було зазначено причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , а саме у зв`язку із тим, що поліцейський бачив, що остання знаходилась в компанії людей, які вживали алкогольні напої.

Аналізуючи положення ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» та враховуючи позицію поліцейського про причину зупинки транспортного засобу, яку останній зазначив ОСОБА_1 , яка в подальшому сіла за кермо, суд вважає законною підставою для зупинки транспортного засобу та подальшого огляду на стан сп`яніння, оскільки це свідчить про обґрунтовану підозру у порушенні ст. 130 КУпАП, що створює небезпеку для всіх учасників дорожнього руху, згідно з чинним законодавством

Щодо посилання захисника на виправлення, підроблення документа, а саме направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 05.09.2025 та недопустимість його як доказом, суд зазначає, що виправлення мається у графі «огляд проводився за допомого» та «результати огляду». З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, тому твердження адвоката в цій частині щодо недопустимості доказів є безпідставними.

Захисник вказує, що поліцейський, який склав протокол, безпосередньо не спілкувався з водієм ОСОБА_1 . Суд акцентує увагу, що під час події були присутні два працівники поліції, і вони діяли спільно, при цьому суть правопорушення була зафіксована та права водія не були порушені, а тому, якщо протокол складено уповноваженим працівником поліції, який був присутній при події, то навіть відсутність прямого контакту з водієм не робить його недопустимим доказом.

З відповіді заступника начальника управління начальника відділу чергової служби Управління патрульної поліції в Харківській області Боровкова А. наданої на запит адвоката Степанян А. від 02.12.2025 за вих. № 773аз/41/14/03-2025 вбачається, що відповідно до п. 1 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94, Технічний регламент встановлює вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - засоби вимірювальної техніки). коли вони налаються на ринку та/або ва експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями. Технічні засоби Drager Alcotest, так як і мундштуки, вже введені в експлуатацію і не повинні мати оновлені сертифікати декларації про відповідність вимогам Регламенту.

Разом з тим, суд зауважує, що при вимірюванні приладом «Alcotest Drager 6820» він може показувати помилкове значення температури, якщо він зберігався у салоні автомобіля при іншій температурі та безпосередньо перед вимірюванням був перенесений назовні. В той же час, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився при температурі + 23 С, яка зазначена у роздруківці приладу «Alcotest Drager 6820», тобто в межах допустимої температури навколишнього середовища при експлуатації даного приладу.

Крім того, перед проведенням огляду прилад «Драгер» прогрівається автоматично, а показник на ньому вказує на температуру самого приладу під час його роботи, про що свідчить надпис на роздруківці з приладу «прилад температура».

А тому таке посилання захисника, як на недопустимість доказу, суд вважає надуманим та до уваги не бере.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази у суду відсутні.

При цьому суд відмічає, що Верховний Суд неодноразово наголошував на тому що при розгляді справи суд не повинен виявляти надмірного формалізму.

Слід зазначити, що вирішуючи справу суд має приймати інформоване рішення, тобто робити свої висновки щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, виходячи з усієї релевантної інформації, яку сторонам вдалося отримати і надати суду.

Правила недопустимості доказів становлять собою обмеження цього загального принципу, дозволяючи або зобов`язуючи виключати з процесу доказування інформацію, яка потенційно може мати істотне, а іноді й вирішальне значення для справи.

Порушення формальностей, які регулюють порядок складання процесуальних документів чи окремих процесуальних дій, але жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті порушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

Верховний Суд в постанові від 01.12.2020 у справі № 318/292/18 зазначав, що норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Суд застосовує в цій справі такий підхід, сформований Верховним Судом, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та/або заперечити цю інформацію.

Тим самим, в сукупності підстави наведені захисником для визнання доказів недопустимими не є слушними, так як не було установлено істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників провадження та вказані недоліки не спростовують виявленого порушення вимог пункту 2.5. ПДР з боку ОСОБА_1 .

Таким чином, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я підтверджується наявними у матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер поліцейських подій, рапорті працівника поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу від 05.09.2025.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Позицію ОСОБА_1 та адвоката Степанян Л.В. суд сприймає як обрану тактику захисту у суді та намагання уникнути ОСОБА_2 відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 444969 від 06.09.2025, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП ХОР «ОКНЛ» від 05.09.2025,акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорті працівника поліції, відеозаписі з нагрудних камер поліцейських з місця події.

Керуючись ст. ст. 33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 23, 30-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 256, 266 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштована, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу належить сплатити за наступними реквізитами:

Отримувач: ГУК Харківськобл/Харківобл/ 21081300 код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштована, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Відповідно до положень ст. ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Т.В.Поліщук