Справа № 462/7400/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 20.09.2025 року о 07 год. 57 хв. на вул. Грушевського, 34 у селищі Рудне, Львівського району, Львівської області, керувала транспортним засобом «Renault Zoe», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер «Alcotest- 6820» ARНЕ 0202, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Результати огляду на стан сп`яніння 2,92 промілле.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мар`яш Л. В. в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_2 сидить у автомобілі, який стоїть на узбіччі дороги. ОСОБА_1 на запитання поліцейського вказала, що нікуди не їхала. Отже, проводиться огляд водія на стан сп`яніння, однак матеріали справи, зокрема відеозапис, не містять доказів руху транспортного засобу та доказів керування ОСОБА_3 автомобілем. Перед пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейський не повідомив ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп`яніння, які б могли стати підставою для висловлення вимоги пройти відповідний огляд. Працівником поліції формально названо надумані ним ознаки сп`яніння, для штучного створення підстав щодо вимоги пройти огляд. Вимога поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності є необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Оскільки у ОСОБА_2 не було жодних ознак сп`яніння, остання не підлягала такому огляду. Після огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», працівники поліції не з`ясували чи згідна ОСОБА_1 з результатом огляду та не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Отже, процедура огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння не відповідає вимогам чинного законодавства, а результати огляду є недійсними на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП. Крім цього, відеозапис не повний та не безперервний, на відеозаписі не зафіксовано рух та керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Тобто вказаний відеозапис є нарізаним, неповним і таким, що отриманий з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозанису, затверджену Наказом МВС 18.12.2018 року № 1026, а тому є неналежним та недопустимим доказом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та відео з нагрудних камер працівників поліції, суд приходить до наступного висновку.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом серії ЕПР1 № 459404 від 20.09.2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, рапортом від 20.09.2025 року, рапортом від 20.09.2025 року.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Як вбачається з оглянутого у судовому засіданні відеозапису із нагрудних камер працівників, такий повністю підтверджує всі обставини вчинення правопорушення, що повністю спростовує твердження захисника щодо неналежності такого доказу.

Суд не бере до уваги покликання захисника на те, що ОСОБА_1 після продуття приладу «Драгер» заперечила факт перебування в стані сп`яніння, а працівники поліції після висловлення ОСОБА_1 незгоди з результатами огляду не запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки з оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала щодо результатів, які показав «Драгер», не наполягала на проходженні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі після роз`яснення їй такого права, підтвердила факт вживання алкоголю.

Суд також не бере до уваги покликання захисника на те, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, як вбачається з відеозапису, така не заперечувала факт керування транспортним засобом.

У матеріалах справи також міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів від 20.09.2025 року, в якому зазначається, що ОСОБА_1 згодна з результатами тесту /а.с. 4/, крім цього долучено результат Драгер «Alcotest- 6820» ARНЕ 0202 - 2,92 промілле /а.с. 2/.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не впливають на висновки суду.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. 283 КУпАП,

ухвалив:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,50 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 15.12.2025 року.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Пилип`юк Г. М.