Справа № 579/2150/25
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2025 року Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Моргун О.В., розглянувши одночасно справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВПГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця,

- за ч.5 ст. 122, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2025 року о 14:25 ОСОБА_1 в м.Кролевець по проспекту Миру, 10, керуючи автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зменшив швидкість та не зупинився перед пішохідним переходом, чим створив перешкоду для пішоходів, змусивши їх різко змінювати напрямок руху. Указаними діями ОСОБА_1 порушив п.18.1, п.2.3.б. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.122 КУпАП.

Крім того, 14 вересня 2025 року о 14:25 водій ОСОБА_1 в м.Кролевець по вул. 8 Березня, керуючи автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на його зміни, в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору по вул. 8 Березня м.Кролевець, в результаті чого зазначений транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. Указаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3.б., 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання систематично не з`являвся, справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 122, ст.124 КУпАП неодноразово відкладалися, у зв`язку із письмовими заявами від його імені про відкладення розгляду справи (а.с. 15, 21, 28, 43, 48, 54, 61) мотивуючи їх тим, що він перебуватиме у відрядженні, проходитиме медичний огляд, йому проведено оперативне лікування, проходить амбулаторне лікування та продовжує проходження амбулаторного лікування.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, розгляд справ триває з 18 вересня 2025 року , правопорушення вчинено 14 вересня 2025 року .

Строк розгляду справ закінчується 14 грудня 2025 року.

Довідок лікаря, згідно яких ОСОБА_1 за станом здоров`я в судових засіданнях не може бути присутнім, суду не надано.

Щоразу з 5 грудня 2025 року після відкладення розгляду справ ОСОБА_1 звертається до лікаря , за змістом довідок якого йому рекомендовано звільнення від службових обов`язків на 5 днів.

Що стосується заяв про відкладення рогляду справ, то суд вважає, що у ОСОБА_1 достатньо було часу для отримання правової допомоги та укладення відповідної угоди з часу складення протоколу 14 вересня 2025 року, в результаті чого він через представника міг реалізувати своє право, передбачене ст.268 КУпАП.

Суд розцінює заяви ОСОБА_1 щодо відкладення розгляду справ як затягування розгляду справ, зловживання правом, передбаченим ст.268 КУпАП, намаганням ухилитися від відповідальності шляхом застосування положень ст.38 КУпАП.

Його поведінка на протязі більше двох місяців свідчить про перешкоджання проведенню судових засідань будь - яким способом.

Суд вважав, що ОСОБА_1 з`явиться до суду після закінчення лікування, як зазначив у першій заяві, за змістом якої йому необхідно отримати лікування , однак останній фактично закінчивши лікування, до суду не з`являється, просить відкласти розгляд справ.

Таким чином проаналізувавши поведінку особи, яка притягується до відповідальності, можливо зробити висновок, що останній зайняв чітку позицію ухилитися від явки в судове засідання під будь - якою підставою, перешкоджаючи суду з`ясувати істину у справі, зловживаючи процесуальним правом, передбаченим ст. 268 КУпАП, з єдиною метою ухилитися від адміністративної відповідальності.

На розсуд суду поважні підстави для відкладення розгляду справ відсутні.

ОСОБА_1 повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справ, в судове засідання не з`явився, а тому є всі підстави розглянути справи без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Неявки в судові засідання , та його заяви про відкладення розгляду справ суд розцінює як зловживання правом , як обраний спосіб захисту з метою ухилення від відповідальності.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та рішення у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року). З метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причину неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажними, у зв`язку з цим суд розглядає справи у його відсутність.

У статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначається наступне: кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під «ефективним» слід розуміти такий засіб, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. За змістом ефективний засіб захисту повинен відповідати природі порушеного права, характеру допущеного порушення та наслідкам, які спричинило порушення права особи.

Стаття 13 Конвенції не передбачає особливої форми правового захисту: держави мають певну дискрецію, яка зводиться до можливості вибору способу виконання свого зобов`язання, але характер права, що знаходиться під загрозою, має значення для типу способу, який держава зобов`язана забезпечити.

Суд вважає , що заявник ОСОБА_2 , якиє є потерпілим, має право захищати свої порушені права в передбаченому КУпАП порядку з тим, щоб були дотримані завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 указаних правопорушень підтверджується матеріалами адміністративних справ:

- протоколами про адміністративні правопорушення від 22.09.2025 року серії ЕПР1 №461366, від 14.09.2025 року серії ЕПР1 №453715 (а.с.2, 30);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.09.2025 року, за змістом якої 14 вересня 2025 року о 14 годині 25 хвилин на пішохідному переході в м. Кролевець, пр. Миру водій автомобіля, державний номерний знак НОМЕР_1 , не пропустив його та дружину з дітьми та майже не збив їх (а.с. 5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.6, 7);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 32), за змістом яких він підтвердив порушення ПДР;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.09.2025 року о 14:25 в м.Кролевець по вул. 8 Березня (а.с. 34);

- фототаблицями із зображенням транспортного засобу (а.с. 35).

Згідно ст.ст. 251, 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів, це офіційний документ відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Суд вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення можливо приймати до уваги як належний та допустимий доказ зміст яких відтворює фактичну обставину, оскільки в судовому засіданні встановлено, що протоколи складені уповноваженою особою у встановленому законом порядку, і ознаки діянь, вчинених ОСОБА_1 14 вересня 2025 року о 14:25 в м.Кролевець по проспекту Миру, 10 та в м.Кролевець по вул. 8 Березня містять склад правопорушень, передбачених ч.5 ст. 122, ст.124 КУпАП.

Доказів, які б могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаних правопорушень, суду не надано і такі у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 не надав переваги у русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусило інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Судом не встановлено обставини, що передбачені ст. 34 КУпАП, що пом`якшують відповідальність, .

Вирішуючи питання про вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує ступінь вини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає доцільним призначити йому стягнення у виді штрафу, оскільки саме даний вид стягнення на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи положення ст.1 КУпАП, за змістом якої завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, серед іншого, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, відповідальності перед суспільством, суд не вбачає підстав для звільнення порушника ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності в порядку ст.22 КУпАП.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Відповідно до ст.ст. 36, 40-1, ч.5 ст. 122, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ Про судовий збір, керуючись ст.ст.283-285, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи № 579/2150/25 3/579/962/25, № 579/2107/25 3/579/951/25 про адміністративні правопорушення за ч.5 ст. 122, ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 та присвоїти єдиний номер справи № 579/2150/25 3/579/962/25.

ОСОБА_1 , який вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.122, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) гривень.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання цієї постанови в частині стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Моргун