Номер провадження 3/523/5352/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м.Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служби про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), працюючої на посаді головного бухгалтера ТОВ «ХІМАГРО», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, при проведенні планової документальної виїзної перевірки ТОВ «ХІМАГРО» (код ЄДРПОУ 39341579), яке розташовано за адресою: м.Одеса, 21 км Старокиївської дороги 51, актом перевірки від 07.10.2025 року №54215/15-32-07-02-15 встановлено ряд порушень порядку ведення податкового обліку головним бухгалтером ТОВ «ХІМАГРО» ОСОБА_1 , а саме: порушення: п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.140.5.5-1 п.140.5 ст.140 п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток за 2021 рік на 24 066,0 грн, за 2022 рік на 29 386,0 гривень, податку на додану вартість у загальній сумі 6 764 221 грн, у тому числі за серпень 2022 року у сумі 427 886 грн, за вересень 2022 у сумі 152 947 грн, за січень 2023 року у сумі 1 783 042 грн, за березень 2023 року у сумі 1 918 668 грн, за квітень 2023 року у сумі 985 691 грн, за травень 2023 року у сумі 665 570 грн, за липень 2023 року у сумі 299 667 грн, за серпень 2023 року у сумі 530 750 гривень та завищення суми від?ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за березень 2025 року на 626 934 грн, п.103.2, п.103.4 ст.103, п.п.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПКУ, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 1 108 453 грн., в т.ч. І кв. 2023 року - 31 533 грн., півріччя 2023 року - 242 739 грн., три квартали 2023 року - 771 125 грн., 2023 рік - 884 715 грн., І кв. 2024 року - 192 299 грн., півріччя 2024 року - 208 764 грн., три квартали 2024 року - 208 764 грн., 2024 рік - 223 738 грн., п.п.16.1.3, п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103 ПКУ, Наказу Міністерства фінансів України №897 від 20.10.2015 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства», в частині неподання Додатку ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік, І кв.2023 року, півріччя 2023 року, три квартали 2023 року, 2023 рік, 1 кв.2024 року, півріччя 2024 року, три квартали 2024 року, 2024 рік, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 та захисник Федоренко Т.Ф., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання 04.12.2025 року, - не з`явились, про причини неявки до суду не повідомили, з будь-якими заявами чи клопотаннями, в тому числі й про відкладення розгляду, до суду не звертались; вказаний захисник для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції в підсистемі ВКЗ не підключилась, попередньо скориставшись своїм правом на подачу до суду письмових заперечень по справі, у яких просила закрити провадження.

Внаслідок означених обставин неявки ОСОБА_1 та захисника Федоренко Т.Ф. в судове засідання (в тому числі в режимі відеоконференції), а також ураховуючи відсутність у ст.268 КУпАП законодавчо встановлених приписів щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності за ст.163-1 означеного Кодексу, суддя вважає, що в межах розгляду конкретної адміністративної справи, були створені достатні умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що означені особи в судове засідання не з`явились, а вказаний захисник для участі в судовому засіданні до підсистеми відеоконференцзв`язку не підключилась, суддя оцінює таку поведінку наведених осіб як спробу затягування судового розгляду справи, що у свою чергу має ознаки зловживання такими особами своїми правами.

Наведене узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що ОСОБА_1 та захисник Федоренко Т.Ф. були достовірно обізнаними про розгляд справи в суді та про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, при цьому, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не забезпечила присутність вказаного адвоката чи іншого захисника, але сторона захисту використала своє право на подачу до суду письмових заперечень по справі, суддя з огляду на вимоги ч.1 ст.268 КУпАП вирішив розглянути справу за відсутності означених осіб та на підставі наданих до суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові заперечення захисника Федоренко Т.Ф., суддя доходить наступних висновків.

За ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В обґрунтування провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.163-1 КУпАП, Головне управління ДПС в Одеській області Державної податкової служби надало до суду матеріали, які містять:

- протокол про адміністративне правопорушення №75/15-32-07-02-22 від 22.10.2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП (а.с.1);

- акт про результати документальної позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «ХІМАГРО» від 07.10.2025 року №54215/15-32-07-02-15, складеним головними державними інспекторами ГУ ДПС в Одеській області, підписаним ОСОБА_1 із запереченнями (а.с.7-13).

У своїх письмових запереченнях захисник Федоренко Т.Ф. посилається на: закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності; відсутність у протоколі та доданих до нього матеріалах посилання на будь-які докази, крім акту перевірки; складення посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області протоколу про адміністративне правопорушення з численними порушенням вимог КУпАП.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними у ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Основного Закону та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положеннями ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок доведення інкримінованих певній особі обставин вчинення адміністративного правопорушення покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про такі адміністративне правопорушення, а суд при розгляді справ про адміністративні правопорушення позбавлений можливості і права відшуковувати докази провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст.163-1 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність за цією нормою закону настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.256 цього ж Кодексу, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №75/15-32-07-02-22 від 22.10.2025 року, у графі цього документа «суть порушення, статті КУпАП, Податкового кодексу та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи доходів і зборів, що були порушені» податківцем зазначено: «вчинила правопорушення порядку ведення податкового обліку, а саме порушення: п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.140.5.5-1 п.140.5 ст.140 п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток за 2021 рік на 24 066,0 грн, за 2022 рік на 29 386,0 гривень, податку на додану вартість у загальній сумі 6 764 221 грн, у тому числі за серпень 2022 року у сумі 427 886 грн, за вересень 2022 у сумі 152 947 грн, за січень 2023 року у сумі 1 783 042 грн, за березень 2023 року у сумі 1 918 668 грн, за квітень 2023 року у сумі 985 691 грн, за травень 2023 року у сумі 665 570 грн, за липень 2023 року у сумі 299 667 грн, за серпень 2023 року у сумі 530 750 гривень та завищення суми від?ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за березень 2025 року на 626 934 грн, п.103.2, п.103.4 ст.103, п.п.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПКУ, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента у сумі 1 108 453 грн., в т.ч. І кв. 2023 року - 31 533 грн., півріччя 2023 року - 242 739 грн., три квартали 2023 року - 771 125 грн., 2023 рік - 884 715 грн., І кв. 2024 року - 192 299 грн., півріччя 2024 року - 208 764 грн., три квартали 2024 року - 208 764 грн., 2024 рік - 223 738 грн., п.п.16.1.3, п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103 ПКУ, Наказу Міністерства фінансів України №897 від 20.10.2015 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства», в частині неподання Додатку ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік, І кв.2023 року, півріччя 2023 року, три квартали 2023 року, 2023 рік, 1 кв.2024 року, півріччя 2024 року, три квартали 2024 року, 2024 рік, на підставі акту перевірки від 07.10.2025 року №54215/15-32-07-02-15.

Отже, в основу звинувачення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення ч.1 ст.163-1 КУпАП, посадовою особою ГУ ДПС в Одеській області фактично покладено лише відомості, що викладені у акті про результати документальної позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «ХІМАГРО» від 07.10.2025 року №54215/15-32-07-02-15.

Згідно зі змістом п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України (далі - ПК), результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки контролюючого органу щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, тобто такий акт та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків, не породжують, не змінюють та не звужують права особи, не встановлюють для неї додаткових обов`язків та не покладають відповідальність.

Згідно положень ст.58 ПК, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Статтями 55-56 вказаного Кодексу, передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України).

Відтак, якщо за результатами податкової перевірки складено акт, то контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ХІМАГРО», податківцями були складені податкові повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, доказів, які б підтверджували ці обставини в матеріалах справи також відсутні.

Такі відомості стали відомі лише з письмових заперечень захисника Федоренко Т.Ф., з яких вбачається, що не погоджуючись з висновками Акту перевірки, і як наслідок, з прийнятими Головним управлінням ДПС в Одеській області податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «ХІМАГРО» оскаржило такі повідомлення-рішення до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2025 року у справі №420/38133/25, за позовною заявою ТОВ «ХІМАГРО» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, означена позовна заява ТОВ «ХІМАГРО» прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 11:00 годину 18.12.2025 року.

Згідно зі сталою практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.09.2021 у справі №640/20588/18, від 06.12.2022 у справі №804/8776/15, від 16.08.2024 у справі №640/12981/21), зазначено, що висновки викладені в акті перевірки, є відображенням дій посадових особі контролюючого органу і самі собою не породжують правових наслідків для позивача та відповідно такий акт, дії по його складанню та висновки у ньому не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача або настання негативних наслідків, не порушують його прав, свобод або інтересів.

Із вказаного випливає, що на момент розгляду справи процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, які були складені за Актом перевірки, триває, а тому такий Акт в розумінні положень ст.56 Податкового кодексу України є неузгодженим, у зв`язку з чим прийняті повідомлення-рішення не породжують для ТОВ «ХІМАГРО» та ОСОБА_1 жодних правових наслідків.

Також слід зауважити, що Верховний Суд у справі №489/4827/16-а (постанова від 15.04.2020 року) зробив остаточний висновок, що протокол не може вважатись об`єктивним доказом порушення, не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки особа, яка складає такий протокол, у спірних правовідносинах виступає в якості суб`єкта владних повноважень, що зацікавлений у розгляді справи.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відтак, наведені обставини обумовлюють висновок суду про те, що на теперішній час відсутні належні докази, що безпосередньо встановлюють вину ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, у порушенні порядку ведення податкового обліку, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-КУпАП, а тому інші доводи захисника Федоренко Т.Ф. суддею не оцінюються та не перевіряються.

З огляду на ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди використовують практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, викладених, зокрема, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.09.2011 року) та у справі «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2018 року), Суд неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Наведені обставини обумовлюють висновок судді про те, що матеріалами розглянутої справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, провина останнього не доведена належними та допустимими доказами, внаслідок чого доводи захисника Федоренка Т.Ф. щодо закриття провадження у справі уявляються обґрунтованими, а відтак провадження у справі про притягнення першої з вказаних осіб до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП, - підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу або події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.1, 7, 163-1, 245, 247, 251, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.163-1 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Копію постанови направити для відома ОСОБА_1 та до Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служби.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В. Шурупов