Справа №403/420/25 провадження № 3/403/202/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення з доданими матеріалами, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , згідно

відомостей, зазначених в протоколі,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса

місця проживання:

АДРЕСА_1 , громадянство: України

(паспорт № НОМЕР_1 )

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2025 року о 22 год. 00 хв. в с-щі Устинівка по вул.Ювілейна, біля будинку №1 гр-н ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager 6820, результат: 0,34 проміле, тест №1426, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання по розгляду справи гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому законом. Будь-яких заяв та клопотань в порядку ст.268 КУпАП суду не подав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п.41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява №3236/03) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що гр-н ОСОБА_1 , будучи обізнаним про розгляд Устинівським районним судом Кіровоградської області стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не вжив жодних заходів для прибуття до суду та (або) подання письмових заяв (клопотань) з приводу складеного стосовно нього протоколу, суд відповідно до положень ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної вимоги щодо здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності гр-на ОСОБА_1 , що відповідатиме виконанню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При з`ясуванні цих обставин, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, (далі по тексту - Правила дорожнього руху, Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п.п.2, 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського повноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7 розділу ІІ Інструкції №1452/735).

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обовязково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічна норма щодо застосування технічних засобів відеозапису при проведенні огляду на місці зупинки транспортного засобу передбачена також і п.4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі по тексту - Порядок №1103).

За змістом п.5 Порядку №1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Оцінюючи відповідно до вимог ст.252 КУпАП зібрані по справі докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку про наявність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і його вина у вчиненні даного правопорушення, повністю підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №383553 від 06 липня 2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП; 2) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (Alcotest Drager 6820), за результатами проведення якого встановлена позитивна проба вмісту алкоголю у видихаємому гр-ном ОСОБА_1 повітрі з кількісним показником 0,34‰ (проміле); 3) паперовою роздруківкою показника спеціального технічного засобу - «Drager ALCOTEST 6820, прилад №ARLJ 0478» за результатами проведеного стосовно гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тесту на встановлення стану алкогольного сп`яніння №1426, з якої вбачається його результат у виді цифрового показника 0,34‰; 4) копією свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки; 5) відеозаписом за 06 липня 2025 року, що міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску, з якого вбачається: рух транспортного засобу «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування гр-на ОСОБА_1 з подальшою його зупинкою працівниками поліції; вихід з пасажирського сидіння невстановленої працівниками поліції особи чоловічої статті, переміщення гр-на ОСОБА_1 з сидіння водія на пасажирське сидіння транспортного засобу, а також зайняття невстановленою працівниками поліції особою чоловічної статі місця водія в автомобілі; зазначення вказаною особою, що він керував транспортним засобом; заперечення вказаної обставини працівниками поліції з подальшою демонстрацією відеозапису на підтвердження переміщення гр-на ОСОБА_1 з місця водія на місце пасажира поряд з ним; повідомлення поліцейським про наявність у гр-на ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 розділу І Інструкції №1452/735, зокрема, запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів; адресована поліцейським гр-ну ОСОБА_1 , як водію, пропозиція пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогу спеціального технічного приладу; згода гр-на ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проходження ним такого огляду за допомогою спеціального технічного приладу; оголошення поліцейським за результатами огляду цифрового показника вмісту алкоголю у видихаємому гр-ном ОСОБА_1 повітрі 0,34 проміле; повідомлення гр-ном ОСОБА_1 та іншими невстановленими працівниками поліції чоловіками, присутніми на місці зупинки транспортного засобу, обставини вживання гр-ном ОСОБА_1 однієї пляшки пива; повідомлення працівниками поліції гр-ну ОСОБА_1 про складення стосовно нього адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, а також такими, що в повній мірі розкривають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та в своїй сукупності вказують на доведеність вини гр-на ОСОБА_1 у його вчиненні.

Будь-яких обставин, які б ставили під сумнів зазначені в них фактичні дані, а також свідчили про порушення вимог ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення поліцейським на місці зупинки транспортного засобу огляду гр-на ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суддею встановлено не було, а тому відсутні підстави вважати проведений огляд недійсним.

Таким чином, наведена вище сукупність доказів, на переконання суду, є достатньою для встановлення дійсних і достовірних обставин події, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення, та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідних доказів на спростування даного висновку суду, які б ставили під сумнів зібрані по справі докази, в тому числі, результати проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, та обставини, викладені в протоколі, гр-ном ОСОБА_1 під час розгляду справи надано не було.

Суддею також враховується практика Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 Рішення «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 грудня 2012 року, заява №387/03). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 Рішення «Вєренцов проти України» від 11 липня 2013 року, заява №20372/11).

З урахуванням викладеного, суддя на підставі об`єктивно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст.252 КУпАП, які перебувають в узгодженому зв`язку між собою, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», приходить до висновку, що: 1) огляд гр-на ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений відповідно до вимог чинного законодавства, а саме: поліцейським, що має спеціальне звання та за допомогою дозволеного до застосування спеціального технічного засобу; 2) перебування гр-на ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджено після проведення відповідного тесту цифровим показником наявності у видихаємому ним повітрі більше 0,2 проміле алкоголю, внаслідок чого вина гр-на ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст.33 КУпАП).

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 , відсутні.

Обставини непереборної сили або крайньої необхідності в діях гр-на ОСОБА_1 суддя не вбачає.

Підстав для застосування до гр-на ОСОБА_1 положень ст.22 КУпАП суддею не встановлено.

Згідно п.1 ч.1 ст.34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність гр-на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суддею не встановлено.

Обтяжуючих відповідальність гр-на ОСОБА_1 обставин, передбачених ст.35 КУпАП, враховуючи об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, щодо керування в стані алкогольного сп`яніння, судом не встановлено.

За змістом п.57 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (заяви №,№15809/02, 25624/02) Суд постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Одночасно з цим судом враховується, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Враховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року по справі №702/301/20.

На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.33 КУпАП, вважаю за необхідне і достатнє накласти на гр-на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що за наявних обставин справи в їх сукупності буде достатнім для виконання завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення та здійснення на нього виховного впливу.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 605 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст.7, 33, 35, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 17000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати штрафу:

отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300;

код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA0011001 (Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху);

код класифікації доходів бюджету: 21081300

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок), реквізити для сплати:

стягувач: Державна судова адміністрація України;

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Роз`яснити гр-ну ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений ч.1 ст.130 КУпАП (34000 грн. 00 коп.).

Постанова підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова