Справа № 939/3176/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2025 рокуселище Бородянка

Суддя Бородянського районного суду Київської області Герасименко М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, яка надійшла з відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Короченків Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, який працює реабілітологом у ФК «Полісся», зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 11 вересня 2025 року, о 20 годині 30 хвилин, у с. Блиставиці Бучанського району Київської області по вул. Ярослава Мудрого ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, перебуваючи в громадському місці, а саме кричав та ображав ОСОБА_2 (так зазначено в протоколі).

При розгляді справи ОСОБА_1 винуватим себе не визнав. Суду, зокрема, пояснив, що ввечері 11 вересня 2025 року в лісосмузі в с. Блиставиці він вигулював свого пса; в цей час до них підбіг сусідський пес породи німецька вівчарка та накинувся на його собаку і наніс ушкодження; він відганяв сусідського пса, а потім почув, що сусід позвав свого собаку, після чого він побіг до двору. Він відніс свого пса додому та пішов до сусіда для того, щоб вирішити дану ситуацію, оскільки вона виникає не вперше та вже були випадки, що сусідський пес кидався на його собаку, коли з ним гуляла його ( ОСОБА_1 ) дружина. У ході спілкування із сусідом він ( ОСОБА_1 ) перебував в емоційному стані; крім того, сусід випустив свого собаку та лякав його псом, а тому він у ході конфлікту висловлювався на адресу сусіда нецензурною лайкою.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 11 вересня 2025 року в лісосмузі в с. Блиставиці він вигулював своїх чотирьох собак, одна з яких породи німецька вівчарка. Його собака не нападала на собаку ОСОБА_1 , а лише підбігла до неї, щоб понюхати. Після цього він пішов додому та приблизно через 40 хвилин до нього додому прийшов ОСОБА_1 та вчинив сварку, у ході якої вдарив його палкою. Щоб заспокоїти ОСОБА_1 він випустив свого собаку, після чого ОСОБА_1 заспокоївся, але потім продовжив конфлікт.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого ОСОБА_2 , та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, за статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснила дрібне хуліганство, розуміє і усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Основним об`єктом цього правопорушення є суспільні правовідносини у сфері громадського порядку, тобто публічні інтереси, а спричинена конкретним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 288/1158/16-к зазначено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм хуліганства, як злочину проти громадського порядку та моральності. Головною рушійною силою хуліганських дій є бажання завдати шкоди не конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу та зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти.

Як встановлено в ході розгляду справи конфлікт між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виник не з хуліганських мотивів, а в зв`язку з тим, що собака, яку вигулював ОСОБА_2 кинулася на собаку ОСОБА_1 .

Крім того, слід зауважити, що конфлікт між ними дійсно відбувся у громадському місці, водночас, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що на місці події були присутні сторонні громадяни, спокій яких було порушено внаслідок дій ОСОБА_1 .

Суддя, аналізуючи та оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній хуліганський мотив, тобто умисел на вчинення саме хуліганських дій, відповідальність за що передбачена статтею 173 КУпАП.

При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14 лютого 2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Перевіривши докази в справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не підтверджена належними доказами безсумнівно, а тому сукупність вказаних обставин не дає можливості зробити висновок про наявність у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяМарина ГЕРАСИМЕНКО