Єдиний унікальний номер: 378/1577/25
Провадження № 3/378/503/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст.ст. 130 ч. 2, 126 ч. 5 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та позбавленим права керування транспортним засобами постановою Таращанського районного суду Київської області від 04.08.2025 на 3 роки, 25 жовтня 2025 року, близько 07 години 43 хвилини, по вул. Цимбала Сергія в селищі Ставище, керував автомобілем BYD F-3, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. 2.1 а, 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Ставищенського районного суду від 5 листопада 2025 року (а. с 18) відповідно до ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження справи: ЄУН 378/1577/25, провадження № 3/378/503/25, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КупАП та ЄУН 378/1578/25, провадження № 3/378/504/25, про притягнення ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 5 КУпАП. Присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер ЄУН 378/1577/25, провадження № 3/378/503/25.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про розгляд справи повідомлений за адресою зазначеною у протоколах про адміністративні правопорушення від 25 жовтня 2025 року, проте, судова повістка повернулася до суду з довідкою УКРПОШТИ, а якій зазначено адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 1, 20, 33, 36), іншу адресу місця проживання він не повідомив, про причини неявки не повідомив, матеріалів, що характеризують його як особу та підтверджують матеріальний стан до суду від останнього не надходило.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП, що підтверджується його власноручними підписами у вказаних протоколах та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом на DVD-R дисках, доданих до протоколів про адміністративні правопорушення, перенесених з нагрудної відеокамери (а. с. 15, 27).

З урахуванням викладеного суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час і місце розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина п`ята статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП)).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до п. 2.1«а» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пункт 2.9«а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаних адмінправопорушень підтверджується:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення від 25 жовтня 2025 року серії ЕПР1 № 493389 та серії ЕПР1 № 493401, в яких викладено обставини вчинення адміністративних правопорушень, які складені уповноваженою на те особою, а їх зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протоколи були підписані особами, які їх склали, та ОСОБА_1 (а.с. 1, 20);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 жовтня 2025 року, відповідно до яких ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 8, 11, 12);

- відповідно до довідки щодо наявності посвідчення водія Батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України від 27.10.2025, довідки щодо кваліфікації адміністративного правопорушення Батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України від 27.10.2025, копії форми вивода адмінпрактики та копії постанови Таращанського районного суду Київської області від 4 серпня 2025 року (а.с. 3, 4, 5, 6-7, 22, 23, 24) ОСОБА_1 постановою Таращанського районного суду Київської області від 4 серпня 2025 року визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП; посвідчення водія НОМЕР_2 знаходиться у статусі «зданий на збереження»;

- рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 25 жовтня 2025 року (а.с. 14), відповідно до якого 25.010.2025, о 07 год. 43 хв., працівниками поліції був зупинений автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, у останнього були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, та який на пропозицію останніх пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, результат огляду позитивний;

- переглянутими у судовому засіданні відеозаписами на DVD-R дисків, доданими до протоколів про адміністративні правопорушення, перенесених з нагрудної бодікамери (а.с. 15, 27), на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем по вул. Цимбала С. в селищі Ставище, був зупиненим працівниками поліції. Під час спілкування з останнім, працівниками поліції було встановлено, що він позбавлений права керувати транспортними засобами на 3 роки, а також у нього було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер та пройшов огляд в КНП «Ставищенська лікарня», результат огляду позитивний.

Відеозапис є одним з доказів по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації. Окрім того, порядок доступу до відеозаписів з нагрудних камер (відео-реєстраторів) та їх використання передбачено розділом 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає. Отже, наявний відеозапис події є належним та допустимим доказом у справі.

Вищевказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даних адміністративних проваджень, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останнього складу вказаних правопорушень.

Суд звертає увагу на те, що сутність вчинених правопорушень у протоколах про адміністративні правопорушення викладена із належною повнотою.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення слід врахувати, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого .

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Оскільки, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 130 ч. 2, 126 ч. 5 КУпАП, а відповідно до ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - до останнього необхідно застосувати санкцію, передбачену ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки вона передбачає більш серйозну міру стягнення.

При призначенні покарання за відповідними частинами ст.ст. 126, 130 КУпАП суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та особу порушника.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в розмірі та терміном, передбачених санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

При цьому строк невідбутої частини стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обчислюється судом відповідно до положень ч. 2 ст. 299, ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, згідно з якими особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Враховуючи, що постановою Таращанського районного суду Київської області від 04.08.2025, яка набрала законної сили 15.08.2025, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст.130 КУПАП та накладено додаткове стягнення у виді 3 років позбавлення права керування Т3 (невідбута частина стягнення складає 2 роки 8 місяців 6 днів), суд вважає за необхідне приєднати до призначеного строку позбавлення спеціального права за даною постановою, невідбутий строк позбавлення права керування транспортними засобами, визначений за постановою Таращанського районного суду Київської області від 04.08.2025. При цьому суд, опираючись на вимоги ч. 3 ст. 30 КУпАП, застосовує принцип повного складання невідбутої частини строку призначеного додаткового стягнення у виді позбавлення права керування ТЗ, оскільки, вказані правопорушення були вчиненні ОСОБА_1 до закінчення строку дії такого стягнення.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 2, 126 ч. 2 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 2, 126 ч. 5 КУпАП та накласти на нього стягнення:

- за ст. 126 ч. 5 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

- за ст. 130 ч. 2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

За правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне стягнення за сукупністю правопорушень призначити ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою, приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Таращанського районного суду Київської області від 04.08.2025 за ч. 2 ст.130 КУпАП, визначивши загальний строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами 7 (п`ять) років 8 (вісім) місяців 6 (шість) днів.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Т. Н. Скороход