Справа № 930/2416/25
Провадження №3/930/865/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2025 року м.Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Войницька Т.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 184 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №154591 від 11.09.2025 року, 16.09.2025 року о 22:30 год в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання, виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , внаслідок чого останній вважався безвісти відсутнім, чим порушив вимоги ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства».

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав.

Суд, ознайомившись зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалами, доданими до нього, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251,254 КУпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та у відповідності до зазначених в ньому обставин.

Адміністративна відповідальність згідно з ч. 1ст. 184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП, виражається у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків по вихованню, навчанню, створенню належних умов для життя неповнолітніх дітей. Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке невиконання може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься лише невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Суд зауважує, що ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків може мати місце лише тоді, коли такі особи усвідомлюють необхідність виконання відповідних обов`язків проте умисно не виконують їх, легковажно ставляться до їх виконання, тобто виконують їх неналежним чином.

Суд зазначає, що саме по собі не з`явлення 13 річної дитини за місцем навчання та проживання не є проявом ухилення батька від виконання передбаченого законодавством обов`язку щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини. Разом з тим суд вважає, що дитина у віці 13 років в компанії однолітків може в силу впливу оточення інших дітей вчиняти нерозсудливі або вчинки, проте така поведінка дитини не обов`язково у всіх випадках має пов`язуватися з ухиленням одного із батьків від виконання своїх обов`язків.

До суду не було надано жодних доказів того, що вищеописана поведінка дитини пов`язана з тим, що її батько ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх обов`язків. Надані до суду докази не містять відомостей про те, що вищеописана поведінка дитини викликана ухиленням її батька від виконання батьківських обов`язків.

Таким чином, суд вважає, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не було надано доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КупАП. Отже, провадження у справі належить закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАПу зв`язку із відсутністю в діях особи складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КупАП.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.184,247,251,252,280 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.Є.Войницька