ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6374/25

провадження у справі 3/0285/2690/25

12 грудня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Сташків Т.Б., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Від Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області до Звягельського міськрайонного суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Семенька В.М. пояснив, що було виявлено ряд недоліків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, відеофіксація правопорушення має відбуватися безперервно з початку і до кінця розгляду справи. Однак відеофіксація адміністративного правопорушення переривалася. Додав, що огляд проведено не на місці зупинки транспортного засобу, а в іншому місці, що також є порушенням процедури. Поліцейський не повідомив, які ознаки алкогольного сп`яніння наявні у ОСОБА_1 , права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, були роз`ясненні ОСОБА_1 уже після проведення огляду на стан сп`яніння, також ОСОБА_1 не було роз`яснено право на проведення огляду в найближчому медичному закладі у разі непогодження із результатами огляду за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. У разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, адвокат просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, посилаючись на те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, має ну утриманні малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді водія в ПрАТ «Звягельхліб».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, не заперечив щодо обставин, які підтверджені наявними в справі доказами, підтримав клопотання свого адвоката.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст. 251 КпАП) відповідних засобів доказування.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно із адміністративним матеріалом, 16.11.2025 о 00:52 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 316І, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Київській (Пушкіна) в м. Звягелі перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується алкотестом № 960 від 16.11.2025 результати огляду становлять 0,28 % проміле, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переглянуті відеозаписи подій, які є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній погодився. Після проходження огляду ОСОБА_1 погодився з результати тесту газоаналізатора Drager «Alcotest № 6820, згідно якого ступінь алкогольного сп`яніння становить 0,28% проміле.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами справи, зокрема, даними, що містяться у протоколі про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 514410 від 16.11.2025, тестом № 960 від 16.11.2025, результати огляду становлять 0,28 % проміле, диском відеозапису.

Отже, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що дане правопорушення вчинено ОСОБА_1 під час дії комендантської години в період воєнного стану в Україні, що дає підстави поліцейським для законної зупинки транспортних засобів.

З оглянутого диску відеозапису вбачається, що водію роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а ОСОБА_1 погодився з результатами тесту на алкоголь, проведеного спеціальним технічним засобом на місці зупинки транспортного засобу, тому у поліцейського не виник обов`язок роз`яснювати водію право, передбачене ч. 3 ст. 266 КУпАП на огляд визначення стану сп`яніння в найближчому медичному закладі. Тому в цій частині доводи адвоката є необґрунтованими.

Не заслуговують на увагу й твердження адвоката про те, що ступінь алкогольного сп`яніння з урахуванням похибки спеціального технічного приладу є незначним, оскільки результат огляду становить 0,28 % проміле, а відповідно до технічних характеристик алкотестеру «Drager Alcotest» похибка цього приладу становить ± 0,04 ‰ проміле. При цьому згідно із п. 7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Посилання адвоката про те, що поліцейський не повідомив водію які саме ознаки алкогольного сп`яніння у нього присутні, а тому не підтвердив законність вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки з диску відеозапису вбачається, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у нього запаху алкоголю з порожнини рота.

Доводи адвоката про наявність недоліків процедури розгляду справи, а саме наявність відеозапису, який переривається, проходження огляду стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager «Alcotest № 6820 не на місці зупинки транспортного засобу, а в іншому місці, суд не приймає до уваги, оскільки такі доводи не спростовують підтверджений належними доказами в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування водія транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Клопотання адвоката про визнання правопорушення малозначним та звільнення порушника від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, не підлягає задоволенню, оскільки згідно примітки ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються, зокрема до адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи встановлені обставини справи, зважаючи на те, що ч. 1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника стягнення у межах санкції зазначеної статті закону у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 122-4, 124, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів: р/р UA 0006001; ; МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 21081300; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); отримувач коштів: ГУК у Житомирській обл. /Житомирська обл../ 21081300.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови, органу ДВС стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Судовий збір сплачується за реквізитами: отримувач коштів р/р UA 0026001; ; МФО 899998; код класифікації доходів бюджету 22030106; отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106 Казначейство України (ЕАП); судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Т.Б. Сташків