ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3190/25 Справа № 202/9720/25 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

захисника - Ілющенко А.А.

апеляційну скаргу захисника Ілющенко А. А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпра від 12 листопада 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судові витрати у сумі 605 грн. 60 коп. -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскарженою постановою Індустріального районного суду міста Дніпра від 12.11.2025 року, ОСОБА_1 17.09.2025 року о 23.42 годин у АДРЕСА_1, керувала транспортним засобом Skoda Octavia н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний відеореєстратор 470702, 470210. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Ілющенко В.Ю. просить скасувати оскаржену постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом передчасно зроблено висновок про винуватість, оскільки матеріали справи не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає про те, що матеріалами провадження не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема відеозаписом даний факт не підтверджується.

Вказує, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на місці, але з умовою чекати на пристрій, що є порушенням її прав, оскільки вона поспішала до дітей, які були вдома.

Вказує, що ОСОБА_1 вживала алкоголь (сидр) близько о 18-00 годині, а о 23-42 сіла за кермо Skoda Octavia н/з НОМЕР_1 і проїхала 300-350 метрів по дворам, щоб перепаркувати його. Коли ОСОБА_1 зупинилась, до неї підійшов інспектор поліції та, перевіривши документи, запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що вона відмовилась, пояснивши, що на неї чекають діти. Таким чином, було порушено п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. За № 1413/27858.

Зазначає, що патрульний підійшов до автомобіля, який був припаркований, не рухався. Співробітники не зупиняли ОСОБА_1 і на боді камері взагалі не видно чи їхали вони за авто Skoda Octavia НОМЕР_1 чи ні.

Акцентує увагу на тому, що суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення може бути лише особа, що керувала автомобілем, яка і має статус водія транспортного засобу.

Зазначає, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст 35 Закону України "Про національну поліцію" давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку та перевірку документів ОСОБА_1 .

Вказує, що патрульний підійшов до автомобіля, який був припаркований, не рухався. Співробітники не зупиняли ОСОБА_1 і на бодікамері взагалі не видно, чи їхали вони за авто Skoda Octavia НОМЕР_1, або ні.

Відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначає, що з підстав визначених в ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" ОСОБА_1 взагалі зупинена не була. Також, на відеозаписі видно що, водій ОСОБА_2 поводилася.

Крім того, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст 35 Закону України "Про національну поліцію" давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку та перевірку документів водія ОСОБА_1 . Тобто, водій не допускав жодних порушень і взагалі незрозуміло з яких причин до ОСОБА_1 підійшли співробітники поліції почали перевірку.

Зазначає, що хоча первісно ОСОБА_1 і відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, втім у подальшому згідно із відеозаписом (час запису 00:00:42) висловила згоду на огляд, при цьому поліцейські ще на почали складати протокол про адміністративне правопорушення, втім їй було у цьому відмовлено.

Вказує, що працівниками поліції не складався акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також ОСОБА_1 не було відсторонено від керування ним.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Ілющенко В.Ю., яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що згідно із ст. ст. 245 КупАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 268 КупАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом належним чином виконані не були. Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Під керуванням транспортним засобом належить розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, та фактичних обставинах.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції визнав встановленим факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують реакцію та швидкість реакції.

Разом із тим, з наявного у матеріалах справи відеозапису з боді-камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 хоча спочатку і відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, втім у подальшому свою позицію змінила та висловила згоду на огляд за допомогою приладу "Драгер", зазначивши "... так давайте я дуну" (час запису 00:00:34), на що поліцейський відповів відмовою, зазначивши, що "... уже ви відмовилися" (час запису 00:00:38).

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що на той час поліцейські ще не почали складати щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та будь-яких об`єктивних перешкод у проведенні на місці її огляду на стан сп`яніння не було. Відтак протокол про адміністративне правопорушення було складено в умовах надання ОСОБА_1 згоди на проходження огляду на стан сп`яніння, а підхід поліцейських у цьому випадку був суто формальним та не був спрямований на досягнення мети провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченої ст. 1 КУпАП, що є неприпустимим.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає помилковим висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне скасування оскарженої постанови та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У зв`язку із прийняттям такого рішення суд вважає недоцільним детальне обговорення решти доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ілющенко А. А. - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпра від 12 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 , яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця