Справа № 159/4723/25 Провадження №33/802/860/25 Головуючий у 1 інстанції:Чалий А. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.07.2025 року о 09 годині 30 хвилин під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебував на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КпАП України (а.с.7).

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржену постанову судді скасувати. Перш за все, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.07.2025 року, оскільки не був повідомлений про судовий розгляд та копії судового рішення не отримував, а дізнався про наявність такого рішення після накладення арешту на його рахунки. Наведені обставини, також, на думку ОСОБА_1 , позбавили його можливості реалізувати своє право на захист. Апелянт акцентує увагу, що об`єктивною причиною, яка могла унеможливити отримання процесуальних документів та самостійне відстеження перебігу справи є перебування на військовій службі. Надіслання процесуальних документів адресованих йому особисто на адресу військової частини є необґрунтованим, на думку апелянта (а.с.14-16).

За приписами ч.6 ст.294 КпАП України неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду (а.с.19), будь-яких клопотань до суду не подавав.

Тому, за наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Перевіривши доводи заявленого ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, доходжу наступного висновку.

Згідно ст.289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З аналізу норми вказаної статті вбачається, що обчислення строку апеляційного оскарження постанови судді закон пов`язує саме з днем прийняття оскарженої постанови.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 був ознайомлений з скаредним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КпАП України та здійснення судового розгляду справи, що стверджується підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, копію якого отримав останній (а.с.1-3).

Важливим є той факт, що в разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні інформація щодо результату розгляду справи є загальнодоступною на офіційному сайті суду у якому здійснюється судовий розгляд. Крім того, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з копією оскарженої постанови 25.07.2025 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, сукупність вказаних вище обставин свідчить про те, що ОСОБА_2 ураховуючи сучасні функціонали запроваджені в судовій системі, будучи поінформованим про наявність протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього мав можливість повною мірою володіти інформацією щодо етапів та результату розгляду справи, а тому й мав можливість реалізувати своє право на оскарження судового рішення, однак у встановлений законом строк не скористався таким.

Таким чином, при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не доведено існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення апелянта, чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції.

Відтак, апеляційний суд вважає, що причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді суду першої інстанції за встановлених на підставі матеріалів справи обставин не є поважними, оскільки з розумним інтервалом часу, ОСОБА_2 мав також сам цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а тому йому слід відмовити в цьому випадку в поновленні такого строку, з поверненням апеляційної скарги.

Дана постанова не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою при усуненні недоліків, які були підставами для її повернення.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2025 року повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду Гапончук В.В.