ПОСТАНОВА

Справа № 947/31873/25

Провадження № 3/947/4306/25

10.12.2025 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 №419117 від 11.08.2025, складеним інспектором УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Соловйовою О.Є. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 11.08.2025 року, близько 00:46, навпроти буд.30/32 по вул.Фонтанська дорога в м.Одесі, керував транспортним засобом BMW 330D, державний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а «Правил дорожнього руху України».

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за згодою особи за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, прилад ARLM-0393, що підтверджується тестом 1324 від 11.08.2025. Результат огляду становить 1,06 проміле, що відповідає стану алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 , представлений адвокатом Жеба Є.О., до суду не з`явився. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Адвокат Жеба Є.О. заявив клопотання про проведення судового засідання без ОСОБА_1 з використанням ВКЗ.

Згідно ст.268 КпАП України явка особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, у вказаній категорії справ не є обов`язковою, а тому протокол розглянуто без участі ОСОБА_1 , за участю його представника - адвокатом Жеба Є.О.

Адвокат Жеба Є.О. заявив клопотанням про закриття провадження у справі за відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Своє клопотання адвокат мотивує тим, що поліцейськими не було роз`яснені ОСОБА_1 права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КпАП України, що порушує його право на захист.

Крім того, на думку адвоката, протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №719117 складений без дотримання п.5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженого Наказом МВС України від 06.11.2025 №1376, а саме протокол виконано не на спеціальному бланку, який не виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка. Протокол та його копія надруковані на самокопіювальному папері, а не спеціальному бланку, а тому є неналежним доказом.

В протоколі зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Проте на відеозапису не зафіксований процес проходження огляду на стан сп`яніння та показання пристрою після вимірювання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, CD-диск в відеозаписом, яким поліцейські обґрунтовують складений протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення адвоката Жеба Є.О., дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушені правил дорожнього руху України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерств внутрішніх справ України і охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11.11.2015, (далі, Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі, поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, поліцейський на місці зупинки транспортного засобу самостійно виявляє і приходять висновку про наявність у водія відповідних ознак сп`яніння.

В свою чергу, на виконання вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,06 проміле, оптичним диском з відеозаписом обставин адміністративного правопорушення, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу, довідками інформаційного порталу Національної поліції, згідно яких ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України протягом року не притягувався та посвідчення водія отримував.

Так, з відеозапису на оптичному диску вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за керування під час дії комендантської години. ОСОБА_1 були повідомлені причини зупинки. ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, сперечався, намагався втекти. Під час спілкування поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою приладу Drager або проїхати до медичного закладу на медичний огляд. Поліцейський також роз`яснив наслідки відмови від проходження медичного огляду. ОСОБА_1 не заперечував проти проведення дослідження за допомогою газоаналізатору Drager. Під час перевірки виявляється, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рівень якого перевищує допустимий. ОСОБА_1 погодився з результатами вимірювання. На пропозицію поліцейського підтвердити результати вимірювання в медичному закладі відмовився. Після чого починається процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений. При цьому передувало роз`яснення водієві не лише наслідків, а й процесуальних прав.

Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи адвоката Жеба Є.О., які він навів в судовому засіданні, спростовуються матеріалами справи та дослідженим відеозаписом.

Так, правомірність зупинки ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом під час дії комендантської години, підтверджено відеозаписом. Ознаки алкогольного сп`яніння водія були виявлені уповноваженим поліцейським під час спілкування із водієм, після чого стан алкогольного сп`яніння підтверджений у встановленому порядку.

До того ж, на місці зупинки ОСОБА_1 поводив себе агресивно, намагаючись втекти.

Більш того, є не логічним, що ОСОБА_1 , який нібито не керував транспортним засобом, погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та не заперечував проти його проведення.

Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, а для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КпАП України працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тому, наявні в матеріалах справи CD-диски з відеозаписами обставин адміністративного правопорушення, є належними та допустимим доказом.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Ці ж підстави спростовують доводи адвоката Жеба Є.О. про відсутність підстав для проведення дослідження ОСОБА_1 , не роз`яснення працівниками поліції прав та обов`язків ОСОБА_1 , а тому ці доводи не приймаються до уваги.

Доводи сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушення відомчої Інструкції, а тому є неналежним доказом, також не приймається судом до уваги, оскільки ці доводи суперечать нормам діючого законодавства, та свідчать про намагання адвоката у будь який спосіб допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, виготовлений друкарським способом, тобто приладом, який на папір встановленого зразка наносить за допомогою чорнил певні знаки/цифри. Протколо має серію ЕПР1 та номер НОМЕР_2 , має інші обов`язкові реквізити, такі як посаду і прізвище інспектора, дату складання протоколу, виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення, норму Закону, яку порушено і за якою кваліфікуються дії особи тощо.

Згідно довідки інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 отримував у встановленому порядку посвідчення водія, а відтак знає вимоги Правил дорожнього руху щодо заборони керування транспортними засобами у стані алкогольного чи іншого сп`яніння.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника, враховується характер адміністративного правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати водія ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень, на користь держави (р/р-UA0015001 ЄДРПОУ (код отримувача) 37607526, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач: ГУК Одеської області, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів - ГУК в Одеській області /Київський район/ 22030101, код отримувача (код за ЄРПОУ) - 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0015756, код класифікації доходів бюджету - 22030101).

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.