Справа №216/8439/25
провадження 3/216/2980/25
ПОСТАНОВА

іменем України

25 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2025, о 14 год. 15 хв., по вул. Петра Калнишевського, буд. 8 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії. Порушення вчинене повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України. За даним фактом 03.11.2025 уповноваженою посадовою особою полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №502226, за ознаками ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , під час розгляду справи вину визнав, з протоколом погодився.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України, та положення статті 63 Конституції України порушнику роз`яснені, заяв та клопотань до суду не надійшло.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП визначається повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Разом з цим, частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується письмовими доказами по справі, а саме, даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку, постановою серії ЕНА №4257403, з якої вбачається, що 12.03.2025 ОСОБА_1 притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, довідкою адмінпрактики, з якої вбачається, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, відеозаписом з фіксацією порушення.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку щодо наявності в діях водія ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та доведеність його вини.

Разом з цим, відповідно до п. 28 постанови пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не мають права застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, при обранні міри адміністративного стягнення, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу, що є достатньою мірою відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання спробам останнього, вчиненню нових правопорушень, що відповідає положенням ст.ст. 1, 23 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 30, 126 ч. 5, 280, 283, 284 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень) без позбавлення права керування транспортним засобом та без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ