Справа № 953/4351/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 рокум. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Глос М.Л., розглянувши об`єднаний адміністративний матеріал, що надійшов із Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який тимчасово не працюює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , передбачених ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

27.04.2025 року о 16 год. 55 хв. у м. Харкові пров. Шевченківський, 32 водій ОСОБА_1 , котрий раніше більш як двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, керував автомобілем ГАЗ 3110, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці та виражене тремтіння пальців рук. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі «Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі Правила, ПДР).

Окрім наведеного, у цей же час у цьому ж місці ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.1 а) Правил, керував автомобілем ГАЗ 3110, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортними засобами, і вчинив аналогічне правопорушення повторно протягом року.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2025 року справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 (справа № 953/4352/25, н/п № 3/953/1491/25) та ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 953/4351/25, н/п № 3/953/1490/25), об`єднані в одне провадження під № 953/4351/25 (н/п № 3/953/1490/25).

Правопорушник неодноразово викликався у судове засідання шляхом направлення повісток за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак до суду не з`явився, причин неприбуття не повідомив, з заявами чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої участь якої у судовому засіданні згідно зі ст. 268 КУпАП у справах даної категорії не є обов`язковою.

Як унормовано ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись зазначеними вимогами закону, повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови останнього від проходження огляду на такий стан беззаперечно підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313323 від 27.04.2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2025 року; рапорту поліцейського УПП в Харківській області про виявлення у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння і відмову водія від огляду на такий стан в установленому законом порядку у закладі охорони здоров`я від 27.04.2025 року; відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Як передбачено ст. 266 КУпАП, п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За критеріями, визначеними у п. 4 розділу І вищезазначеної Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість ходи, мови чи підвищена рухливість; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Наведеними вище письмовими доказами задокументовано виявлення уповноваженою службовою особою органу поліції у водія ОСОБА_1 під час керування автомобілем зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння, пропозицію пройти медичний огляд на такий стан у встановленому законом порядку і відмову ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

На підтвердження фактів попереднього притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за такі самі проступки впродовж останнього року до матеріалів справи долучено копії постанов: Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2024 року у справі № 953/9354/24 (провадження № 3/953/2756/24) за ч. 2 ст. 130 КУпАП; Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2025 року у справі № 953/114/25 (провадження № 3/953/254/25) за ч. 3 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП; Московського районного суду м. Харкова від 30.04.2025 року у справі № 643/2386/24 (провадження № 3/643/1410/24) за ч. 1 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП;

Крім цього, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 у минулому багаторазово притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні проступки, зокрема, постановами:

-Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 року у справі № 953/1952/24 (провадження № 3/953/974/24) за ч. 3 ст. 130 КУпАП;

-Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.06.2024 року у справі № 175/3313/24 (провадження № 3/175/1703/24) за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2024 року у справі № 953/8950/24 (провадження № 3/953/2682/24) за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з наведеного суд кваліфікує дії ОСОБА_1 як водія, котрий раніше більш як двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння і відмовився від проходження медичного огляду на такий стан в установленому законом порядку, за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом за відсутності такого спеціального права підтверджено даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313358 від 27.04.2025 року; довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Харківській області про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія; копією постанови Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2025 року про накладення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 років, а також іншими судовими рішеннями, наведеними вище, якими на правопорушника неодноразово накладалися адміністративні стягнення цього виду на строки від 1 до 10 років; відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Своїми протиправними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а) Правил, згідно з якими водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На підтвердження повторності правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, до адміністративного матеріалу долучено довідку старшого лейтенанта поліції УПП в Харківській області ДПП Бикової К. про повторність, а також копію постанови Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у тому числі, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Окрім наведеного, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 впродовж року до вчинення проступку, за який він притягується до адміністративної відповідальності у цій справі, ще багаторазово піддавався адміністративним стягненням за ч. 5 ст. 126 КУпАП, зокрема, постановами:

-Московського районного суду м. Харкова від 30.04.2024 року у справі № 643/2386/24 (провадження № 3/643/1410/24);

-Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2024 року у справі № 953/1952/24 (провадження № 3/953/974/24);

-Київського районного суду м. Харкова від 07.10.2024 року у справі № 953/8950/24 (провадження № 3/953/2682/24);

-Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2024 року у справі № 953/8950/24 (провадження № 3/953/2682/24);

-Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2024 року у справі 953/8951/24 (провадження № 3/953/2683/24).

За наведених обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , котрий повторно протягом року керував транспортним засобом за відсутності такого спеціального права, за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року акцентував увагу на тому, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів несе потенційні ризики спричинення серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених проступків, які демонструють грубе та систематичне порушення Правил дорожнього руху і ставлять під загрозу життя, здоров`я, безпеку інших осіб. Бере суд до уваги і дані про особу ОСОБА_1 який раніше багаторазово притягувався до адміністративної відповідальності як за ст. 130, так і за ст. 126 КУпАП, і щоразу через нетривалий час вчиняв нові подібні або аналогічні проступки. Така поведінка ОСОБА_1 демонструє стійку спрямованість не дотримуватися встановленого законом порядку безпечного керування транспортом, зухвале нехтування вимогами закону, а також умисне невиконання судових рішень, якими на нього накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Передбачених ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, суд за результатами розгляду справи не встановив.

У пункті 2 ст. 35 цього кодексу законодавець відносить до обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Проте зазначена обставина є елементом об`єктивної сторони кваліфікованих складів правопорушень, поставлених ОСОБА_1 за провину як за ч. 3 ст. 130, так і за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому не може повторно враховуватися ще і як така, що обтяжує адміністративну відповідальність. Інших обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, суд за результатами розгляду справи не встановив.

Водночас суд враховує численні факти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні проступки впродовж останнього року, кількість яких значно перевищує мінімальну для правової кваліфікації діянь за ознакою повторності, як дані, що негативно характеризують особу правопорушника і свідчать про високі ризики продовження протиправної поведінки.

Та обставина, що ОСОБА_1 не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія, не перешкоджає застосуванню щодо нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкціями ч. 3 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП як обов`язкове, з огляду на правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, сформульовану у постанові від 04.09.2023 року у справі № 702/301/20 (провадження № 51-944кмо23).

У цій постанові Об`єднана палата виснувала, що юридична природа покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статті, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Як зазначив Касаційний кримінальний суд, унаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою запобігання спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

У контексті наведеного Об?єднана палата звернула увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому превентивна мета покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у цьому разі набуває особливого значення.

Отже, суд вправі, а в окремих випадках зобов`язаний застосувати відповідне покарання (стягнення) незалежно від того, чи мала особа на момент вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Разом із тим, стягнення у виді як конфіскації, так і оплатного вилучення транспортного засобу, передбачені санкціями ч. 3 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідно, не можуть бути застосовані щодо ОСОБА_1 оскільки відповідно до довідки Управління патрульної поліції у Харківській області автомобіль ГАЗ 3110, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 . За таких обставин вилучення його у законного власника особи, питання про юридичну відповідальність якої у даній справі не вирішується, становило б порушення права людини на мирне володіння своїм майном (приватною власністю), гарантованого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 41 Конституції України.

Частинами 1 та 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Виходячи з наведеного суд за результатами розгляду об`єднаного провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП вважає за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами за кожний проступок окремо у межах санкцій відповідних частин статей і визначити остаточне стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, якою встановлено відповідальність за більш серйозне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортними засобами, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті, тобто десять років.

Як видно з матеріалів справи та Єдиного державного реєстру судових рішень, суд раніше неодноразово накладав на ОСОБА_1 адміністративні стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Постановою від 12.11.2024 року у справі № 953/8950/24 (провадження № 3/953/2682/24) суд до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного цією постановою за ч. 3 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП частково приєднав невідбуті стягнення відповідного виду за судовими рішеннями, наведеним вище, й остаточно визначив адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 15 років.

Постановою від 10.02.2025 року у справі № 953/11648/24 (провадження 3/953/204/25) Київський районний суд м. Харкова до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного цією постановою за ч. 3 ст. 130 КУпАП, на підставі ч. 3 ст. 30 цього Кодексу частково приєднав невідбуте стягнення за попередньою постановою і остаточно визначив адміністративне стягнення цього виду на строк 18 років.

Станом на 27.04.2025 року ОСОБА_1 не відбув зазначеного вище стягнення і знову вчинив адміністративні правопорушення, за які суд накладає на нього адміністративні стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Виходячи з наведеного, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП суд вважає за необхідне до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного на ОСОБА_1 цією постановою, частково приєднати невідбуте стягнення даного виду за постановою від 10.02.2025 року.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 33, 36, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, 248, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десть) років без конфіскації транспортного засобу.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років без вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення за сукупністю адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 цього Кодексу, остаточно визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десть) років без конфіскації й оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, застосованого у цій справі, частково приєднати невідбуте стягнення даного виду за постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2024 року у справі № 953/11648/24 (провадження 3/953/204/25) й остаточно визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 20 (двадцять) років без конфіскації й оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу у розмірі 51 000 грн у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з ОСОБА_1 підлягатиме стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 102 000 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі апеляційного оскарження з дня прийняття остаточного рішення за результатами апеляційного перегляду, якщо постанову не було скасовано.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос