Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/647/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Антипова І. Л.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ковальова Юрія Володимировича на постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 06 жовтня 2025 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

За участі:

Захисника Ковальова Ю.В.,

Особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Фортечного районного суду м. Кропивницького від 06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 05.09.2025 року о 22 год. 05 хв. по вул. Олександрійське шосе, 1 у м. Кропивницькому керував транспортним засобом «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Ковальов Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову районного суду скасувати та прийняти нову постанову якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 свою винуватість у поставленому йому в провину правопорушенні не визнає та пояснює, що 05.09.2025 біля 22 годин 05 хвилин його безпідставно зупинили працівники поліції, придумавши безпідставні причини зупинки, що його як професійного водія обурило незаконні дії працівників поліції, які вели себе грубо та зверхньо.

Потім йому вказали, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння і запропонували проїхати у медичний заклад для проведення відповідного огляду, їхати у лікарню він відмовився, оскільки підстав для цього не було і до нього працівниками поліції було здійснено психологічний тиск та застосовано катування, а саме працівники поліції фарами автомобіля засліпили його.

Законних причин його зупинки, перевірки документів та взагалі звернення до нього як до водія з метою пройти вказаний огляд у поліцейських не було.Так, статтею 35 ЗУ «Про національну поліцію» визначено перелік підстав для зупинення поліцейськими транспортного засобу, який є вичерпним.

Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, які були незмінними під час всього часу спілкування з працівниками поліції.

Коли ОСОБА_1 було повідомлено, що на нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду та можливі наслідки, він проконсультувався по телефону із знайомим юристом і йому було повідомлено що на нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду та можливі наслідки, останній погоджується проїхати до медичного закладу та вчинити всі необхідні дії для проходження медичного огляду. Він підійшов то поліцейського ОСОБА_2 та повідомив останнього, що він бажає пройти огляд в медичному закладі, але останній відмовив йому у проходженні медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння вказавши що уже пізно бо він почав складати протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення складали у його відсутності. Пізніше дали його тільки підписати. Він не був відсторонений від керування транспортним засобом. На своєму автомобілі він поїхав додому самостійно.

Із відеозапису, який наданий працівником поліції в суд як доказ вбачається, що ОСОБА_1 в 22 годині 15 хвилин повідомив працівнику поліції, що він бажає пройти медичний огляд. Направлення на медичний огляд водія ОСОБА_1 складено в 05.09.2025 року в 22 годині 15 хвилин.

На відео чітко видно, що в цей час поліцейський не складав це направлення, воно було складено напевно пізніше, тобто поліцейський Краснощоченко В.Є. вніс завідомо неправдиві дані у це направлення в якому відсутній підпис ОСОБА_1 про відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Тобто, працівник поліції, який складав протокол вніс у нього завідомо неправдиві дані.

Будь-яких інших доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.І КУпАП суду не надано.

Також зазначає, що з відеозаписів вбачається, що жодної з ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не було.

Вбачаючи порушення свої прав працівниками поліції, які знехтували Конституцією України та ЗУ «Про національну поліцію» з метою спростування факту керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння 06.09.2025 року звернувся до Медичної лабораторії «СМАРТЛАБ» де в 18 годин 01 хвилин, пройшов медичний огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

За даними висновку дослідження сечі на наркотики Медичної лабораторії «СМАРТЛАБ» у пацієнта ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , багатопрофільний тест для визначення 10 наркотиків у сечі (якісне визначення): морфіну, кокаїну, амфетаміну, метамфетаміну, марихуани, бупренорфіну, МДМА(екстазі), трамадолу, метадону, синтетичної марихуани (спайс) показав негативний результат, тобто ознаки наркотичного сп`яніння в нього відсутні.

Захисник вважає, що в матеріалах справи (у тому числі з оглянутого відеозапису), відсутні документально підтвердженні докази правомірності перевірки у ОСОБА_1 документів що підтверджують його право на керування транспортним засобом, а також відсутні відомості (ознаки наркотичного сп`яніння), що стали підставою для пред`явлення вимоги водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а тому відповідно до положень ст.32 ЗУ «Про національну поліцію», а також Розділу І Інструкції такі дії працівників поліції являються незаконними та недопустимими, що в подальшому за правовим принципом «плодів отруєного дерева» і призвело до незаконного складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та здобуті інших похідних від нього матеріалів.

Проаналізувавши у сукупності наведені вище матеріали справи вбачається, що до протоколу не долучено доказів остаточної відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров"я, а наявні матеріали свідчать про погодження останнього на проходження медичного огляду, після роз`яснення наслідків відмови, проте його не проведено.

Отже, матеріали справи не містять беззаперечних доказів об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а як наслідок - відсутній склад вказаного правопорушення.

Суд не вивчив обставини справи і як наслідок притягнув безпідставно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд не переглядав відео, яке було долучено до справи.

Бо якби суд переглянув вищевказане відео він би встановив цілий ряд порушень вчинених працівниками поліції, а саме безпідставної зупинки, внесення до протоколу про адміністративне правопорушення завідомо неправдивих відомостей, також внесення неправдивих відомостей в направлення на медичний огляд.

Суд допустився внесенням в постанову завідомо неправдивих відомостей, а саме зазначив що у ОСОБА_1 було виявлено різку зміну шкіряного покриву обличчя, неприродну блідість, натомість на відео чітко поліцейський зазначав у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, неприродне почервоніння шкірного покриву обличчя , виражене тремтіння пальців рук.

Тобто, суд на свій розсуд зазначив у своїй постанові ознаки наркотичного сп`яніння, які поліцейський не зазначав.

Одночасно у ОСОБА_1 не було почервоніння шкіряного покриву обличчя і неприродна блідість.

Під час розгляду справи, суд першої інстанції на зазначені обставини та порушення, допущені працівниками поліції під час складання адміністративних матеріалів уваги не звернув, та прийшов до помилкового рішення, щодо достатності доказів, щодо винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.

За таких обставин постановлене щодо ОСОБА_1 , судове рішення не можна визнати законними та обґрунтованими, а тому воно підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення захисника Ковальова Ю.В. особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , допитавши інспектора ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 05.09.2025 року серії ЕПР 1 №444839, у якому належно викладено встановлені судом обставини правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; довідкою про отримання посвідчення водія; відеозаписом події.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Даних вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.

Дослідивши та проаналізуваши матеріали справи та вказані докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що 05.09.2025 року о 22 год. 05 хв. ОСОБА_1 по вул. Олександрійське шосе, 1 у м. Кропивницькому керував транспортним засобом «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.( серії ЕПР 1 №444839 від 05.09.2025 року).

До протоколу долучено: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ОКПЛ КОР», та відеозапис події з боді камери поліцейського

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 направляється до КНП «ОКПЛ КОР» так як у нього при огляді поліцейським виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд у медичному закладі не проводився.

При цьому у вказаному направленні зазначено, що на огляд у заклад охорони здоров`я особу доставив інспектор взводу 1 роти 2 батальону УПП в Кіровоградській області ДПП л-нт поліції ОСОБА_2 .

Судом апеляційної інстанції досліджено в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який долучений до матеріалів справи в якості доказу, з якого вбачається, що поліцейськими було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ( 22.11 хв.). На запитання до водія «чому автомобіль рухається по всій дорозі та водій не вмикає покажчики повороту», ОСОБА_1 повідомив, що « повернув направо та перестроївся у лівий ряд для заїзду на заправку» (22.12 хв.). В подальшому між водієм ОСОБА_1 та інспектором поліції відбувається розмова на підвищених тонах та сперечання з приводу зупинки транспортного засобу. Внаслідок чого інпектором зазначається про неадекватність поведінки водія та озвучується можливість його затримання. З подальшого розвитку події на відеозаписі видно напруженість та роздратованість у розмові ОСОБА_1 та інспектора поліції. Одразу після розмови на підвищених тонах поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та пропонує йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я (22.13.35 сек.). На вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовляється. Інспектор поліції повідомляє водію, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП (22.14.20 сек.)

Апеляційний суд звертає увагу на те, що фактично процедура виявлення у ОСОБА_1 поліцейським не проводилась. Факт наявності у особи вираженого тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного покриву обличчя, неприродна блідість (що зазначено у протоколі), інспектором поліції (виходячи з безперервного відеозапису), не встановлювалась.

Між тим, у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 направлений на огляд поліцейським у зв`язку з виявленими у нього ознак наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Тобто зазначені працівником поліції ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 мають відмінності у протоколі та направленні.

Надалі з відеозапису видно, що ОСОБА_1 особисто звертається до поліцейського про огляд його у закладі охорони здоров`я (22.15 хв.), проте, поліцейський відмовляє ОСОБА_1 , посилаючись на те, що останній вже відмовився і вже складається протокол.

Однак, з відеозапису видно, що на час згоди водія пройти огляд у закладі охорони здоров`я протокол поліцейським не було складено. Фактичний час складання протоколу стосовно ОСОБА_1 є 22 год. 32 хв.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність з боку ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а відповідно і відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто, таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Зокрема не надано належну оцінку відеозапису, з якого убачається, що підставою для звинувачення ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, виявиласть суперечка та агресивне поводження з обох боків, тобто між останнім та інспектором поліції.

При цьому судом першої інстанції було фактично проігноровано доводи сторони захисту, які є аналогічними з доводамиапеляційній скарзі, що свідчить відсутність з цього приводу відповідних висновків у мотивувальній частині постанови.

Отже, під час апеляційного перегляду встановлено, що матеріалами справи не підтверджується наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. При цьому, підставою для пропонування ОСОБА_1 проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стало те, що останній емоційно був невдоволений та не погоджувався з поліцейськими щодо причини його зупинки.

При цьому з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд, проте отримав від працівників поліції відмову, з посиланням на те, що вже складено протокол. Проте, виходячи з часу складення протоколу, який у ньому зазначений, ОСОБА_1 висловив згоду на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніня до його складення, що підтверджується відеозаписом, тому на переконання апеляційного суду протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, крізь призму вимог ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування як незаконної постанови суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи були проігноровані фактичні обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Ковальова Юрія Володимировича задовольнити.

Постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 06 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко