ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3099/25 Справа № 175/8741/25 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2025 року встановлено, що 17.05.2025 року о 22 год. 15 хв. в Донецькій області, м. Краматорськ, на вул. Ювілейна 19, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест». Результат перевірки 0,89 проміле, тест №973. Тобто, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проводилась відеофіксація.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2025 відносно нього скасувати, провадження в праві закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду ґрунтується на припущеннях вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, винесена без належних та допустимих доказів наявності вини.

Звертає увагу, що протокол складався іншим співробітником поліції, який не міг бачити, як керував автомобілем ОСОБА_1 , а тому не мав складати відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Судом не надано жодної правової оцінки тому факту, що особа яка склала протокол не бачила і не могла бачити жодної події правопорушення, оскільки приїхала на іншому авто значно пізніше, ніж інші працівники поліції почали спілкування з ним з приводу його перебування на вулиці у комендантську годину.

Наголошує, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факт керування ним транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що долучений відеозапис до матеріалів справи є небезперервним, що свідчить про порушення працівниками поліції п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 18.12.2016 р. №1026.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив задовольнити в повному обсязі його апеляційну скаргу з підстав, наведених в ній.

Висновки суду:

Заслухавши апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення, та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскарженою постановою встановлено, що 17.05.2025 року о 22 год. 15 хв. в Донецькій області, м. Краматорськ, на вул. Ювілейна 19, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест». Результат перевірки 0,89 проміле, тест №973. Тобто, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проводилась відеофіксація.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобомособ і, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Хоча в апеляційній скарзі ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказами, дослідженими як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №093475 від 17.05.2025 р., в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та рапортом;

- чеком роздруківкою з приладу Drager Alcotest 6820, згідно якої результат тесту водія ОСОБА_1 склав 0,89 проміле, з результатом згоден на підтвердження чого поставив свій підпис в чеку;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Огляд проведений за допомогою Drager Alcotest 6820 АRHJ-0294, результат огляду 0,89 проміле. Водій ОСОБА_1 з результатом згоден, на підтвердження чого поставив свій підпис в акті.

-копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM0845 257 24 чинне до 12 вересня 2025 року.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють один одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, що фіксували обставини 17 травня 2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування транспортним засобом, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду. Крім того, такі були предметом дослідження судом 1-ї інстанції та спростовуються дослідженим відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Так, з дослідженого відеозапису з боді-камер поліцейського, долученого до матеріалів справи як стороною обвинувачення, так і стороною захисту вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу виходить із автомобіля з водійської сторони у тому самому місці, де припарковий автомобіль, що зафіксовано і на відео переслідування співробітниками поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду 1-ї інстанції, що із дослідженого відеозапису достовірно встановлено та не викликає жодного сумніву, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що він не був водієм за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю спростовуються матеріалами справи, та сприймаються судом як намагання особи уникнути відповідальності.

Із дослідженого відеозапису встановлено, що водію ОСОБА_1 працівником поліції було оголошено причину зупинки: не увімкнення лівого показника повороту при здійснені повороту (відеозапис, починаючи з 0:01:45). Під час спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія та запропоновано водію пройти огляд у встановленому законом порядку.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом, що може бути встановлено за допомогою інших доказів.

Отже, законність вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння обумовлена виявленням у цього водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, що прямо передбачено ст. 266 КУпАП та вимогами п. 2.5 ПДР, які було оголошено водію ОСОБА_1 .

Крім того, нормами КУпАП не передбачено складання адміністративного матеріалу саме тим працівником поліції, яким виявлено таке правопорушення, чи тим, зто був очевидцем події правопорушення. Тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Апеляційний суд звертає увагу, що не лише відсутність заперечень з боку ОСОБА_1 щодо вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а і сукупність цієї обставини з іншими доказами у даній справі підтверджує вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції чи їх упередженого ставлення або провокації з їх боку до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції. Під час апеляційного розгляду не було надано будь-яких інших доказів, що спростовують такі фактичні обставини. Крім того, в матеріалах справи не містяться та стороною захисту не надано на час розгляду апеляційним судом доказів щодо оскарження дій працівників поліції щодо їх неправомірності.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Тож, постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин