ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/3947/25 Суддя суду 1 інстанції: Васильєва Н.М.
Провадження № 33/818/1410/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , захисника Закоморної К.О., потерпілого ОСОБА_2 , представника Краввець В.М., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 22.07.2025, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1993 року народження,

- визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 28.05.2025 о 09 год 10 хв ОСОБА_1 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , в ході якої здійснила дії психологічного та фізичного характеру, а саме: виражалась нецензурною лайкою на адресу останнього, приставила кухонний ніж до живота потерпілого, внаслідок чого завдала шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, чим допустила домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 28.05.2025 о 09 год 10 хв ОСОБА_1 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі своїм чоловіком ОСОБА_2 в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , 2019 р.н., в ході якої здійснила дії психологічного та фізичного характеру, а саме: виражалась нецензурною лайкою на адресу чоловіка, приставила кухонний ніж до його живота, внаслідок чого завдала шкоду психологічного здоров`я малолітнього потерпілого, чим допустила домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Новобаварського районного суду м. Харкова від 30.06.2025 адміністративні матеріали №639/3947/25 (провадження №3/639/1174/25) та №639/3949/25 (провадження №3/639/1175/25) у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП були об`єднані в одне провадження та присвоєно їм єдиний номер справи №639/3947/25 (провадження №3/639/1174/25).

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника, які заперечували про її задоволення, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП суд першої інстанції послався на протоколи про адміністративне правопорушення серії серії ВАД № 138763 від 28.05.2025, ВАД № 138764 від 28.05.2025; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства з якої вбачається, що рівень небезпеки ОСОБА_1 визначено як високий; письмову заяву потерпілого ОСОБА_2 від 28.05.2025; пояснення потерпілого ОСОБА_2 від 30.06.2025; відеозапис з нагрудних камер поліцейських від 28.05.2025; лист директора КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 17.07.2025 №01-1361/В згідно якого 28.05.2025.

Проте, апеляційний суд не погоджується з даним висновком.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений. Частина 2 даної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Для встановлення події правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства врегульовані Законом України «Про запобігання та протидію домашнього насильства»

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення поняття домашнього насильства також надано і у Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція) відповідно до положень якої «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 138763 від 28.05.2025 (т. 2 а.с. 3), 28.05.2025 о 09 год 10 хв ОСОБА_1 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , в ході якої здійснила дії психологічного та фізичного характеру, а саме: виражалась нецензурною лайкою на адресу останнього, приставила кухонний ніж до живота потерпілого, внаслідок чого завдала шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, чим допустила домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 138764 від 28.05.2025 (т. 1 а.с. 3) 28.05.2025 о 09 год 10 хв ОСОБА_1 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі своїм чоловіком ОСОБА_2 в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , 2019 р.н., в ході якої здійснила дії психологічного та фізичного характеру, а саме: виражалась нецензурною лайкою на адресу чоловіка, приставила кухонний ніж до його живота, внаслідок чого завдала шкоду психологічного здоров`я малолітнього потерпілого, чим допустила домашнє насильство. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Проте, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті, оскільки дії в межах цього конфлікту не досягли межі, які б указувала на вчинення ним того виду насильства, який визначений у диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на її користь.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколах, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Між тим, згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, а також допущену неповноту та однобічність, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При винесенні рішення по даній справі, суд першої інстанції не дотримався вимог Закону в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд передчасно зробив висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого прийняв неправильне рішення по справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови районного суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає безумовному скасуванню, а справа закриттю за відсутності події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новобаварського районного суду м. Харкова від 22.07.2025 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко