ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний 334/6604/25 Головуючий в 1 інст. Коломаренко К.А.
Провадження №33/807/1058/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мартиненка А.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 2 серпня 2025 року о 12-12 годині в м. Запоріжжя, вул. Вінтера, буд. 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу від 02.08.2025 року №5708. Від керування транспортними засобами відсторонений, шляхом паркування без порушень ПДР України. Про повторність попереджений.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом порушенні норми матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що суд при розгляді даної справи обмежився лише протоколом про адміністративне правопорушення та рапортом поліцейського, внаслідок чого допустив однобічність та необ`єктивність своїх висновків.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом та порушень ПДР України. Будь-яких правомірних доказів зупинки його транспортного засобу матеріали справи не містять.

Наполягає, що протокол не може бути визнаний доказом у справі. Разом з цим, відеозапис із нагрудної камери працівника поліції не може бути прийнятий як доказ, через наявні в ньому перерві, що засвідчує про його зміну та редагування.

У зв`язку з наведеним просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 27 серпня 2025 року, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), присутність його захисника адвокат Мартиненка А.В., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Мартиненка А.В. на підтримку доводів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 410026 від 2 серпня 2025 р. підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 2 серпня 2025 р., згідно якого у ОСОБА_1 поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук порушення мови. Порушення координації рухів (а.с. 5);

- даними Висновку № 5708 від 2 серпня 2025 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно яких ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

- відеозаписом події (а.с. 7).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відеозаписом, доданим до матеріалів справи, зафіксовано, як з дотриманням встановленого законом порядку, лікарем в закладі охорони здоров`я проведений огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння, за результатами якого встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння. З вказаним результатом ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчив власним підписом, заперечень не зазначив.

На переконання судді апеляційного суду, як працівниками поліції так і лікарем було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Суддя апеляційного суду зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, порушень ПДР України та будь-яких правомірних доказів зупинки його транспортного засобу, повністю спростовані відеозаписом події, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «Nissan Almera», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , його зупинка за порушення п. 2.9 д користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, тримаючи їх у руці, внаслідок чого поліцейським відносно ОСОБА_1 складено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, на переконання судді апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці, не викликає сумніву, а позиція сторони захисту спрямована виключно на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відеозапис із нагрудної камери працівника поліції не може бути прийнятий як доказ, через наявні в ньому перерві, що засвідчує про його зміну та редагування є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля, його зупинку, проходження огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 27 серпня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/6604/25