Справа № 953/8702/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 рокум. Харків

Суддя Київський районний суд міста Харкова Глос М. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є військовослужбовцем, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2025 року о 16 год. 14 хв. у м. Харкові по проспекту Академіка Курчатова, буд. 31 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ210934, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами у зв`язку з позбавленим цього права у порядку застосування адміністративного стягнення. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України (далі Правила) і вчинив аналогічне правопорушення повторно протягом року.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, повідомлявся про дату, час та місце слухання справи належним чином, причини його неявки суду невідомі.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, участь якої у судовому засіданні відповідно до ст. 268 КУпАП у справах даної категорії не є обов`язковою.

Під час вирішення справи суд керується такими нормами процесуального права.

За змістом ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) однією з загальних засад провадження у справах про адміністративні правопорушення є законність, що передбачає застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У наведеній правовій нормі на рівні спеціального законодавства відображено закріплений у ч. 2 ст. 19 Конституції України принцип, згідно з яким органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП до завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення належить своєчасне, всебічне, повне, об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як унормовано у ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено судом не пізніш як через три місяця з дня вчинення правопорушення. Правовим наслідком спливу зазначеного строку є закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Наведені вище правові норми мають імперативний характер, а тому закінчення на час судового провадження строків давності притягнення до адміністративної відповідальності безумовно виключає її застосування.

Відповідний законодавчий підхід узгоджується зі сформованими Європейським судом з прав людини правозастосовчими орієнтирами щодо важливості строків давності для забезпечення правової визначеності і захисту потенційних відповідачів від невчасно заявлених вимог, яким може бути важко протистояти. Обмеження застосування юридичної відповідальності встановленими термінами покликане запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути у разі необхідності прийняття судами рішень щодо подій далекого минулого на підставі доказів, ненадійних і неповних через сплив тривалого часу (зокрема, рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, проступок, поставлений ОСОБА_1 за провину, було вчинено 15.08.2025 року. Отже, станом на зараз установлений ст. 38 КУпАП строк давності притягнення його до адміністративної відповідальності сплинув.

Факт і обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому проступку задокументовано протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 424099 від 15.08.2025 року і рапортом інспектора патрульної поліції Славгородського В. С. від 15.08.2025 року.

Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами підтверджено постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.04.2024 року про накладення на нього відповідного стягнення на строк 1 рік.

Після закінчення строку дії такого стягнення ОСОБА_1 не проходив в установленому законом порядку медичного огляду щодо придатності до керування транспортними засобами і не складав у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання відповідного права, як це передбачено п. 6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 17.12.2008 року (а. с. 5). Отже, зазначене вище право ОСОБА_1 не було поновлено у спосіб, визначений спеціальним нормативно-правовим актом, а тому станом на 02.08.2025 року щодо нього продовжувала діяти раніше накладена заборона керування транспортними засобами.

Повторність протиправних дій ОСОБА_1 підтверджено постановою поліцейського про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а. с. 1,6, 7).

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.5 ст. 126 КУпАП як повторне протягом року керування транспортним засобом за відсутності відповідного спеціального права.

За таких обставин суд констатує, що діяння, поставлене ОСОБА_1 за провину, дійсно мало місце, воно містить склад адміністративного правопорушення й отримало правильну юридичну оцінку. Відтак суд пересвідчився у відсутності передбаченої п. 1 ст. 247 КУпАП реабілітуючої підстави для закриття провадження у справі, що є більш сприятливою для особи і за наявності підлягала б безумовному застосуванню незалежно від спливу строків давності.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, 283, 284 ,247 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 цього Кодексу.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М. Л. Глос