БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/3207/25
Провадження № 3/497/937/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.12.2025 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря - Мунтянової В.Р.,
особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виноградівка, Болградського району Одеської області, громадянина України, пенсіонера, не інваліда, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 25.11.1997 року, РНКОПП НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності згідно ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
01.12.2025 року о 09:50 годині громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку зі своєю невісткою ОСОБА_2 , під час сварки ображав останню нецензурною лайкою, в наслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю останньої.
За цим фактам 01.12.2025 року поліцейським Болградського РВП ГУНП в Одеській області, Акимовим О.Л. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №613918 від 01.12.2025 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
В судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав пояснення з підстав зазначених в протоколі, дійсно підтвердив, що має неприязні відносини з невісткою ОСОБА_2 , яка проживає в їх з дружиною будинку та спонукає останнього до постійних сварок. З огляду на зазначене, відповідні висновки для себе зробив, запевнив суд, що надалі не буде так не вчиняти, просив строго не карати, свою просину визнав повністю.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку за таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Статтею 7 КУпАП врегульовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства ( далі Закон).
Зокрема, згідно положень п. 3 ст. 1 Закону, згідно яких домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
У свою чергу, особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі ( п. 8 ст. 1 Закону).
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п. 14 Закону).
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.
Вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №613918 від 01.12.2025 року,
- рапортом про надходження повідомлення зі служби 102 про вчинене правопорушення від 01.12.2025;
- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.12.2025 року:
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01.12.2025 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 01.12.2025 року:
- копією пенсійного посвідчення ОСОБА_1 :
- копією паспорту на ім`я ОСОБА_1
- заявою про визнання винуватості та заявкою на смс-повідомлення:
- поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.
З огляду на встановлене, суд констатує, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) [...] психологічного [...] характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування [...]), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого [...].
При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.
При призначенні ОСОБА_1 покарання, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майнове положення.
За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу.
При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад правопорушення, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Комплексний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець надає можливість органу (посадовій особі), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника усне зауваження - метод виховного впливу, що не пов`язаний ні з адміністративним стягненням, ні з заходом громадського впливу. Стягнення у такому випадку не накладається та будь-яких юридичних наслідків для порушника не наступає. При цьому останній повинен усвідомити протиправність своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.
Усне зауваження може бути зроблене лише за малозначне правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Установлення в законі такого заходу впливу, як усне зауваження, дає змогу говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, зокрема й малозначне.
Враховуючи викладене, а також дискреційні повноваження суду, що виходять із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин ситуації, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення, вирішуючи справу відповідно до оцінки усіх обставин справи (у тому числі обставин, що пом`якшують відповідальність) й особи порушника, оцінивши наслідки правопорушення і переконавшись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам, державі або суспільству, суд приходить до висновку про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення та можливість звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення не накладається, суд не вирішує питання про стягнення судового збору.
Керуючись ст.ст.33, 195-2, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд -
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Суддя С.В.Кодінцева