Cправа №303/9673/25
№ 3/303/3132/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 695802 вбачається, що ОСОБА_1 17 вересня 2025 року близько 13 год. 00 хв. ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_2 , 2015 року народження, який спричинив тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_3 .

У суді ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, пояснив, що він докладає всіх зусиль для виховання свого сина ОСОБА_4 . Щодо конфлікту його сина у ліцеї з іншим хлопчиком йому відомо, що його син оборонявся, не мав наміру завдати травму іншому хлопчику.

Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд прийшов до наступного.

У відповідності до вимог ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що

використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП настає, у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

У своєму письмовому поясненні, яке знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, пояснив, що зі слів його малолітнього сина, на території навчального закладу під час перерви інший учень ліцею ОСОБА_3 розпочав словесні образи на адресу його сина, а потім намагався спричинити йому тілесні ушкодження, наносячи удари руками та ногами по різних частинах тіла. У зв`язку з чим, його син був змушений самозахищатися, відштовхуючи нападника та намагаючись припинити агресивні дії щодо себе.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 695802 від 03.12.2025 року не вказано суть адміністративного правопорушення, тобто не зазначено від виконання яких саме передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого сина ухилився ОСОБА_1 , а також не зазначено яким законодавчим актом встановлено такі (які саме конкретно) обов`язки щодо виховання дитини, в результаті чого можна було б кваліфікувати його дії (бездіяльність) за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, матеріали вказаної справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був зобов`язаний виконати певні обов`язки щодо виховання сина, але не виконав їх.

Враховуючи наведене, повно і всебічно проаналізувавши наявні у справі документи, суддя прийшов до висновку що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, є недоведеною, тому справу необхідно закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, закрити, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський