Номер провадження 3/243/5758/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» грудня 2025 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Хаустова Т.А, розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з ОГ ВКР 19 АК УВ(с) «Схід» СіЗ ДВКР СБ України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця Військової частини НОМЕР_2 на посаді командира взводу зв`язку у військовому звані «лейтенант», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 212-5 ч. 1 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И Л А:

В ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, органом військової контррозвідки (3 відділом 7 управління ДВКР СБ України) було виявлено порушення чинного законодавства у сфері встановленого порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію з боку командира взводу зв`язку в/ч НОМЕР_3 лейтенанта ОСОБА_2 .

Так, 04 грудня 2025 року в службовому кабінеті служби захисту інформації Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) під час проведення фільтраційних заходів (контррозвідувального опитування) лейтенанта ОСОБА_2 встановлено факт порушення ним порядку обліку, зберігання і використання документів, що містять службову інформацію.

Так, під час огляду особистого ноутбуку Lenovo E490 чорного кольору SN: НОМЕР_4 лейтенанта ОСОБА_2 було виявлено документи з грифом обмеження доступу «Для службового користування», які зберігались на не зареєстрованому особистому ноутбуці. Вказаний ноутбук лейтенант ОСОБА_2 добровільно видав співробітнику ДВКР СБУ для проведення його огляду.

Зокрема, за результатами огляду особистого ноутбуку марки Lenovo E490 чорного кольору SN: НОМЕР_4 лейтенанта ОСОБА_2 , що не призначений для обробки інформації з обмеженим доступом, було виявлено документи з грифом (ДСК), а саме: бойові розпорядження, документи штатно-організаційної структури, облікові списки підрозділів які мали гриф з обмеженим доступом, документи бойового чисельного складу, чим порушив вимоги пунктів 14, 34, 38, 101 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736 дек «Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв, що містять службову інформацію» (Постанови - 736).

Під час огляду особистого ноутбуку ОСОБА_2 , встановлено, що він має прямий вихід до всесвітньої мережі Інтернет та інших сторонніх осіб які не мають форми допуску до державної таємниці.

При цьому згідно пункту 38 «Постанови - 736» службову інформацію заборонено записувати на електронний носій інформації, не внесений до журналу обліку електронних носіїв інформації, на які планується записувати службову інформацію. Тим самим, своїми діями (бездіяльністю) лейтенант ОСОБА_2 створив реальні передумови до витоку та розголошенню інформації з обмеженим доступом.

Згідно з письмовими поясненнями, наданими лейтенантом ОСОБА_2 , вищевказану службову інформацію він зберігав на особистому ноутбуці з метою прискорення відпрацювання документів та передачі до стройової частини.

Після втручання оперативного співробітника та надання методичних (попереджувальних) вказівок - протиправна діяльність була припинена, витоку або втрати документів (військового характеру) зафіксовано не було. Після аналізу ситуації та перевірки наявності документів, фактів витоку інформації військового характеру (або втрати документів) не виявлено.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 14, 34, 38, 101 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736 «Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв, що містять службову інформацію», чим створив передумови до втрати або розголошення інформації з обмеженим доступом (ДСК).

Отже, лейтенант ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, тобто порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_2 роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду Заяву, в якій зазначив, що вину визнає та просить розглянути справу без його участі.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Зважаючи на приписи ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Провина ОСОБА_2 , доведена матеріалами справи, а саме:

- Протоколом про адміністративне правопорушення № 17/7/3-3743/ві від 04 грудня 2025 року, згідно якого в ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, органом військової контррозвідки (3 відділом 7 управління ДВКР СБ України) було виявлено порушення чинного законодавства у сфері встановленого порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію з боку командира взводу зв`язку в/ч НОМЕР_3 лейтенанта ОСОБА_2 .

Так, 04 грудня 2025 року в службовому кабінеті служби захисту інформації Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) під час проведення фільтраційних заходів (контррозвідувального опитування) лейтенанта ОСОБА_2 встановлено факт порушення ним порядку обліку, зберігання і використання документів, що містять службову інформацію.

Так, під час огляду особистого ноутбуку Lenovo E490 чорного кольору SN: НОМЕР_4 лейтенанта ОСОБА_2 було виявлено документи з грифом обмеження доступу «Для службового користування», які зберігались на не зареєстрованому особистому ноутбуці. Вказаний ноутбук лейтенант ОСОБА_2 добровільно видав співробітнику ДВКР СБУ для проведення його огляду.

Зокрема, за результатами огляду особистого ноутбуку марки Lenovo E490 чорного кольору SN: НОМЕР_4 лейтенанта ОСОБА_2 , що не призначений для обробки інформації з обмеженим доступом, було виявлено документи з грифом (ДСК), а саме: бойові розпорядження, документи штатно-організаційної структури, облікові списки підрозділів які мали гриф з обмеженим доступом, документи бойового чисельного складу, чим порушив вимоги пунктів 14, 34, 38, 101 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736 дек «Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв, що містять службову інформацію» (Постанови - 736).

Під час огляду особистого ноутбуку ОСОБА_2 , встановлено, що він має прямий вихід до всесвітньої мережі Інтернет та інших сторонніх осіб які не мають форми допуску до державної таємниці.

При цьому згідно пункту 38 «Постанови - 736» службову інформацію заборонено записувати на електронний носій інформації, не внесений до журналу обліку електронних носіїв інформації, на які планується записувати службову інформацію. Тим самим, своїми діями (бездіяльністю) лейтенант ОСОБА_2 створив реальні передумови до витоку та розголошенню інформації з обмеженим доступом.

Згідно з письмовими поясненнями, наданими лейтенантом ОСОБА_2 , вищевказану службову інформацію він зберігав на особистому ноутбуці з метою прискорення відпрацювання документів та передачі до стройової частини.

Після втручання оперативного співробітника та надання методичних (попереджувальних) вказівок - протиправна діяльність була припинена, витоку або втрати документів (військового характеру) зафіксовано не було. Після аналізу ситуації та перевірки наявності документів, фактів витоку інформації військового характеру (або втрати документів) не виявлено.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 14, 34, 38, 101 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736 «Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв, що містять службову інформацію», чим створив передумови до втрати або розголошення інформації з обмеженим доступом (ДСК).

Отже, лейтенант ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, тобто порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію;

- Актом огляду від 04 грудня 2025 року, з якого вбачається, що знаходячись в службовому кабінеті служби захисту інформації Військової частини НОМЕР_3 , проведено огляд власного ноутбука Lenovo E490 чорного кольору SN: НОМЕР_4 , який належить командиру взводу зв`язку в/ч НОМЕР_3 лейтенанту ОСОБА_3 , який зберігав документи з грифом обмеження доступу «Для службового користування» зі змістом «БОЙОВИХ РОЗПОРЯДЖЕНЬ» (1.Бойове розпорядження командира 37 обрмп з реєстр. №197/дск від 19.10.2025, 2. Бойове розпорядження штабу НОМЕР_5 окремої бригади МП реєстр.№1192/дск від 23.08.2025, 3. Бойове розпорядження штабу 37 обМП реєстр. №289/дск від 26.03.2025, 4. Бойове розпорядження штабу 37 обрмп з ППО реєстр. №1191/дск від 23.08.2025).

Також встановлено, що ноутбук ОСОБА_3 , який оглядався оперативним співробітником СБ України, в порушення вимог наказу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації № 93 від 16.05.2007 року, не має Атестату відповідності та не призначений для обробки (зберігання) інформації з обмеженим доступом.

Власник ОСОБА_3 , дозволу або законних підстав для зберігання та обробки документів з обмеженим доступом, не отримував;

- Поясненнями ОСОБА_2 від 04 грудня 2025 року;

- та іншими матеріалами справи.

Зібрані у справі докази є належними та допустимим, відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні і повністю підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_4 , вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, а саме порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію.

Таким чином, провина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 212-5 КУпАП, доведена у повному обсязі, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Судом також у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується ступінь вини і матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд обирає стягнення в межах санкції, встановленої в межах стягнення, передбаченого ст. 212-5 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_2 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 34, 35, 212-5, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-5 ч. 1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 гривень (одна тисяча двадцять гривень) 00 коп., р/р: UA0005658, Казначейство України (ЕАП), код платежу 21081100, , МФО 899998, одержувач платежу Донецьке ГУК/Слов`янський МТГ/21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у сумі 605,60 гривень на доходний рахунок UA0026001, Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, , одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106.

Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цьогоКодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Термін звернення до виконання три місяці.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А. Хаустова