ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/2661/25 Головуючий суддя І інстанції Маньковська О. О.
Провадження № 33/818/1844/25 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

за участі

секретаря Шевченко Д.В.

захисника Хоссейн Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Хоссейн Е. на постанову судді Слобідського районного суду міста Харкова від 09 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, адреса: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , 04.04.2025 року о 00 годині 36 хвилин в м. Харків по пр. Байрона, 6 керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 ARJL 0251, результат огляду 0,86 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В разі залишення постанови без змін в частині винуватості ОСОБА_1 , просить змінити постанову та не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Вказує, що у справі інспектором поліції допущено суттєве порушення, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а відповідно огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись у відповідності до правил ст. 266-1 КУпАП, тобто огляд щодо спеціального суб`єкта.

Такий огляд мав проводитись уповноваженою особою, а не інспектором поліції.

При цьому, визнання водієм вини не є достатнім для визнання ОСОБА_1 винуватим.

Вважає, що суд вправі не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, захищає Батьківщину, постійно перебуває в зоні бойових дій, обіймає посаду старшого водія, наявність водійського посвідчення є необхідним для проходження служби.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку захисника Хоссейн Е., які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що ОСОБА_1 , 04.04.2025 року о 00 годині 36 хвилин в м. Харків по пр. Байрона, 6 керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 ARJL 0251, результат огляду 0,86 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається події, які відбувалися 04 квітня 2025 року, патрульні поліцейські в складі екіпажу зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , причина номери транспортного засобу були зафарбовані і не читались.

Водій ОСОБА_1 під час спілкування з інспектором поліції повідомив, що майже доїхав додому, обставини керування транспортним засобом не заперечував.

Поліцейський повідомив водієві про наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував водієві пройти огляд на місці або в разі відмови у закладі охорони здоров`я, водій погодився пройти огляд на місці зупинки, результат позитивний 0.86 % (арк. 3).

Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши результат огляду ОСОБА_1 , інспектором було складено протокол.

Велася безперервна відеозйомка, свідки не залучались.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

За вказаних обставин, апеляційний суд відкидає доводи захисника про необхідність закриття провадження у справі.

При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.

Що стосується посилання захисника на порушення процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то такі доводи не приймаються апеляційним судом.

В своїх рішеннях апеляційний суд неодноразово зазначав, що в разі якщо військовослужбовець виконує функції водія і зупинений інспектором поліції на загальних підставах, то і огляд має проводитись на загальних підставах.

Більш того, сам ОСОБА_1 повідомив інспектору поліції, що він прямував додому, а тому підстав для визнання огляду недійсним, апеляційний суд не вбачає.

Крім того, водій не був позбавлені можливості оскаржити дії патрульного до відповідного суду, проте таким правом сторона захисту не скористалась.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Хоссейн Е. залишити без задоволення.

Постанову судді Слобідського районного суду міста Харкова від 09 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева