П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2025 року суддя Холодногірського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській обл. Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

23.11.2025 о 05 год. 42 хв. за адресою: м. Харків, вул. Дмитрівська, 15, водій ОСОБА_1 керував т.з. Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки т.з. за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, тест №802, результат огляду 0.81 %о промілле, з результатом водій згоден. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол ЕПР1 №521216 від 23.11.2025.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечував, вказуючи, що він жодних алкогольних напоїв не вживав, а лише ввечері вжив лікарські препарати. Вказав, що він продував драгер близько 4 разів, що є порушенням з боку працівників поліції. Також зазначив, що оскільки був сонним, так як ночував в машині, не зовсім пам`ятає, з чим погоджувався на запитання поліцейських. Надав суду письмові пояснення з приводу складеного адміністративного протоколу.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Положеннями ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з. за допомогою приладу газоаналізатора Drager Alcotest 7510, прилад armf-0296, тест №802, результат перевірочного тесту 0 промілле, результат тесту ОСОБА_1 0.81 %о промілле.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд у ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений, у зв`язку із виявленням в нього ознак такого сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння забарвлення шкіряного покрову обличчя, порушення мови. Результат тесту 0.81 промілле. В графі «з результатами згоден» стоїть підпис ОСОБА_1 .

Жодних заперечень ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не зазначено.

Судом переглянуто відеозапис в матеріалах справи, яким підтверджуються обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд не бере до уваги заперечення ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду, оскільки він продував пристрій кілька разів, враховуючи, що через неправильне використання пристрою ОСОБА_1 довелось кілька разів його продути, до отримання звукового сигналу пристрою.

При цьому, дії працівників поліції в порядку, передбаченому КАС України, ОСОБА_1 не оскаржувались.

Також суд не враховує заперечення ОСОБА_1 в тій частині, що він вживав лікарські засоби, які могли спотворити покази Драгеру, оскільки жодних підтверджень та доказів цьому ОСОБА_1 суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_1 , що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі, передбачена і за керування транспортними засобами особами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відтак, заперечення ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та жодним чином не спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за фактом керування т.з. в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи наявні письмові матеріали справи та переглянутий відеозапис.

Згідно абз. 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, протокол складено уповноваженою особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно даних ДДАІ НАІС, ОСОБА_1 , 2002 р.н., не отримував посвідчення водія.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа такого права взагалі не мала.

Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість покладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній не отримував водійського посвідчення і підлягає притягненню до відповідальності за санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, як «інша особа».

Враховуючи викладене, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в межах санкції статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 605.60 грн. в дохід держави.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, 130, 252, 266, 268, 283-285 КУпАП України, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу…а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя