Провадження № 3/638/3999/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С., захисника, особи, яка притягається - Гафича І.І., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

26.06.2025 о 17 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) у м. Ізюм по вул. Закузнечній керував транспортним засобом Gelly MR -7151A, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пройшов тест за допомогою алкотестера Драгер (результат 1,75 проміле). Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з частиною першою статті 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив.

Захисник особи, яка притягається до відповідальності, у судовому засіданні просив просив викликати і допитати у якості свідків осіб, які складали матеріали справи, а саме спвробітника поліції ПВ РПП Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області Шевченка В.В. для повного і всебічного розгляду справи.

Суд відмовив захиснику у зазначеному клопотанні, оскільки виклик свідків є правом, а не обов`язком суду, вони викликаються у разі недостатності доказів, наявних у адміністративних матеріалах для можливості прийняття рішення за результатами розгляду, а також суд враховує, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівник поліції виклав, відповідно до статті 254 КУпАП, усі відомості відповідно до статті 283 КУпАП.

Зокрема, захисник наголошує на тому, що відео з бодікамер не повне, ОСОБА_1 не роз`яснено право на оскарження результату тесту, виконаного за допомогою алкотестера, містяться розбіжності у декілька хвилин між часом зафіксованим на бодікамери та зазначеним у протоколі, а також не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння та не роз`яснено причину зупинки, що на його думку свідчить що протокол складено із порушеннями, а тому провадження у цій справі підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд керується таким.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання його є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність згідно з частиною першою статті 130 КУпАП.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо заперечень захисника, суд зазначає таке.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №912514 від 26.06.2025, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820», результат тестування 1,75 ‰. Чим порушено вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції, як причини не визнання неналежним доказом протоколу про адміністративне правопорушення, є безпідставними, оскільки з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд зазначає, що у випадку незгоди з причинами зупинки працівниками поліції, це не виключає можливість відповідно до п.п.д) п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства.

Посилання захисника на те, що відеозапис та протокол містять незначні розбіжності у часі, отже з порушенням вимог Інструкції, а тому він є неналежним доказом у справі, є безпідставними. Так, підстави не брати вказані доказ (відеозапис, протокол) до уваги при прийнятті рішення у справі відсутні та наданий відеозапис в даному випадку визнається належним та допустимим доказом, оскільки вони узгоджуються з положеннями статті 251 КУпАП, згідно якої доказами в справі є будь - які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП підтверджена такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №912514 від 26.06.2025; результатом тесту за допомогою газоаналізатора Drager 6820 ARLJ-0172 1,75 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з бодікамери №40,4.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому вказують на наявність в його діях вказаного складу адміністративного правопорушення - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують, адміністративну відповідальність, не встановлено.

Згідно з довідкою начальника САП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 01.07.2025 ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 12.09.2006. Вказане посвідчення вилучене та тимчасово зберігається в Ізюмському РУП ГУНП в Харківській області.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатньою мірою відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у розмірі 605,60 грн покладається на ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 7, 9, 40-1, 130, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік.

Відповідно до положень статтей 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу та судового збору розміщені на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду м. Харкова у розділі «Громадянам», підрозділи «Сплата штрафів» та «Сплата судового збору за рішеннями про стягнення судового збору на користь держави» (веб-адреса сторінки: https://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Харкова.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у цій постанові.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.В. Малахова