Справа № 450/1606/25 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є. О.
Провадження № 33/811/1854/25 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Дикунського М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Дикунського М. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.11.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.11.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 12.04.2025 року о 09.15 год. на вул. Миру в с. Оброшине Львівської області керував автомобілем марки «Дачіа», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник Дикунський М. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, а працівники поліції не роз`яснили йому право на правову допомогу адвоката. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не складався у присутності ОСОБА_1 . Крім того, звертає увагу, що рапорт працівника поліції не відповідає фактичним обставинам справи, а наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Дикунського М. В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 12.04.2025 року о 09.15 год. на вул. Миру в с. Оброшине Львівської області керував автомобілем марки «Дачіа», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Твердження захисника про недотримання працівниками поліції порядку проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння є обґрунтованими.

Пунктом 2.5. ПДР України покладено на водія обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, бажав такий пройти, проте працівникам поліції надійшов виклик і вони поїхали з місця події, протокол про адміністративне правопорушення працівники поліції при ньому не складали.

Згідно з наявним в матеріалах справи відеозаписом, ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд чітко зазначив, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На цьому моменті відеозапис з нагрудних камер працівників поліції закінчується, не містить наступних подій, зокрема, процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та згоди ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, про що зазначив останній в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.

Таким чином, працівники поліції повинні були забезпечити проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я, що ними зроблено не було.

Відтак, з огляду на те, що ОСОБА_1 , відповідно до вищевказаної Інструкції, бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, вважаю, що висновок суду першої інстанції про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованим.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним, триває всього 8 хвилин та містить лише процедуру зупинки транспортного засобу та встановлення особи водія з подальшим виявленням можливих ознак сп`яніння. На вказаному відеозаписі відсутня процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог вказаної Інструкції.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 свідки не залучалися.

Отже, враховуючи той факт, що відеозйомка працівниками поліції велася не безперервно, а свідки не залучалися, суд апеляційної інстанції визнає недопустимим доказом відеозапис, який міститься в матеріалах справи.

Водночас, заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що рапорт працівника поліції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки у рапорті містяться відомості про те, що ОСОБА_1 під час оформлення адміністративних матеріалів завів автомобіль та поїхав з місця події, однак вказані обставини відсутні на долучених відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції та не підтверджуються жодними доказами, наявними в матеріалах справи.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на спростування версії ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складався за його відсутності, що є грубим порушенням вимог законодавства.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що за відсутності доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеною.

Тому, за наявності вищевказаних обставин, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу захисника Дикунського М. В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.11.2025 року скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.