Справа № 674/1753/25
Провадження № 3/674/639/25
ПОСТАНОВА

іменем України

11 грудня 2025 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі судді Барателі Д.Т, за участю секретаря судового засідання Калянової І.Ю., представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Воробця А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

23.09.2025 о 13 год 29 хв на автомобільній дорозі Н-03 Житомир-Чернівці 235 км 500 м в с. Міцівці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік згідно з постановою Хмельницького апеляційного суду від 07.11.2024 у справі № 674/2116/24 та будучи притягненим до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП згідно з постановою серії ЕНА № 4003799 від 04.02.2025 повторно протягом року керував транспортним засобом BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_2 ,чим порушив п. 2. 1. а Правил дорожнього руху та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Воробець А.В. зазначив, що під час події, що 23.09.2025 ОСОБА_1 був змушений керувати автомобілем, оскільки мав необхідність пройти військово-лікарську комісію після хірургічного втручання, яка проводилась у іншому місті, іншим чином добратись туди не мав змоги, тобто діяв в умовах крайньої необхідності, оскільки неявка на ВЛК теж тягне за собою відповідальність, про що повідомив працівникам поліції на місці зупинки. Також вказав, що на момент складення матеріалів постанова за ч. 4 ст. 126 КУпАП не набрала законної сили, оскільки оскаржувалась в судах першої та апеляційної інстанцій та відповідно набрала законної сили лише 18.11.2025, тому працівники поліції не мали права складати матеріали за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутня повторність. З наведених підстав просив закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, брав участь в бойових діях з бойовими виходами, отримав поранення під час проходження військової служби та городжений відзнакою міністра оброни України.

Також в матеріалах справи наявне клопотання адвоката Воробця А.В., у якому останній також просив закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП з обставин, вказаних ним у судовому засіданні. Крім того, долучив до клопотання копії: військового квитка та довідки Форми 5 на підтвердження перебування ОСОБА_1 на військовій службі, довідки ВЛК від 24.09.2025, довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 в бойових діях, нагороди "Лицарський Хрест".

Заслухавши пояснення представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, з поміж іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Ознайомившись з матеріалами справи та встановивши обставини, визначені ст. 280 КУпАП, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, незважаючи на вказані адвокатом обставини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 462699 від 23.09.2025, в якому зафіксовано обставини правопорушення;

- довідкою інспектора ВАП Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області, якою підтверджується, що ОСОБА_1 видавалось посвідчення водія, а також наявність у останнього зареєстрованих адміністративні правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- карткою (витягом), згідно з якою посвідчення водія НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_1 , здане на збереження;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4003799 від 04.02.2025;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5787866 від 23.09.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за перевищення встановлених обмежень швидкості 23.09.2025 о 13 год 30 хв на дорозі Н-03 Житомир Чернівці 235 км 500 м;

- рапортом працівника поліції, в якому викладено обставини вчинення правопорушення з посиланням на те, що ОСОБА_1 , будучи у встановленому законом порядку позбавленим права керування транспортними засобами постановою Хмельницького апеляційного суду від 07.11.2024 у справі № 676/2116/24 на строк один рік, повторно протягом року керував транспортним засобом;

- відеозаписом, з якого вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за перевищення швидкості. Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування, а також те, що останнього протягом року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права, в результаті чого складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За змістом п. 2.1.а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Таким чином, однією з ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Встановлено, щопостановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4003799 від 04.02.2025, винесеною поліцейським Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно з постановою Хмельницького апеляційного суду від 07.11.2024 у справі 676/2116/24.

Суд відхиляє доводи адвоката про те, що вказана постанова станом на 23.09.2025 не набрала законної сили станом у зв`язку з її оскарженням у порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених ч. 1 ст. 300-1 цього Кодексу.

Частина 4 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідного права керування, що безпосередньо належить до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відтак, на такі постанови поширюється спеціальний порядок набрання законної сили, визначений ч. 2 ст. 291 КУпАП.

З опублікованих в Єдиному державному реєстрі судових рішень процесуальних документів у справі № 676/1172/25 достеменно вбачається, що постанова серії ЕНА № 4003799 від 04.02.2025 була вручена ОСОБА_1 , оскільки останній реалізував своє право на її оскарження у встановлений законом строк, про що свідчить ухвала Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.02.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі оскарження постанови не зупиняє набрання нею законної сили, а лише може бути підставою для її подальшого скасування чи зміни за результатами судового розгляду. Таким чином, постанова від 04.02.2025 є такою, що набрала законної сили у встановленому законом порядку, а факт її оскарження не виключає наявності ознаки повторності. Відтак, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 повторності та, як наслідок, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є безпідставними.

В свою чергу, долучений до матеріалів справи та оглянутий в судовому засіданні відеозапис надає суду можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, оскільки містить фіксацію реальних даних. Цей доказ підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем у день та час події, що ним не заперечувалось і під час складення адміністративних матеріалів. Факт керування також підтвердив суду і захисник, вказавши, що ОСОБА_1 керував автомобілем в умовах крайньої необхідності, оскільки змушений був дістатися іншого міста для проходження військово-лікарської комісії.

Водночас суд не приймає до уваги посилання захисника на дії ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише за наявності наступних обставин (ознак): небезпеку не може бути усунуто іншим шляхом, окрім як заподіянням шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Заподіяна в стані крайньої необхідності шкода повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої не може бути виправдано станом крайньої необхідності. Зокрема, не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від фактичних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинно бути покладено як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Із наданої адвокатом довідки військово-лікарської комісії № 2025-0924-1540 від 24.09.2025 вбачається, що медичний огляд ОСОБА_1 було проведено 24.09.2025, тобто наступного дня після події, за фактом якої складено протокол про адміністративне правопорушення. В той же час, доводи захисника про необхідність сідати за кермо без права керування транспортним засобом, у зв`язку з потребою доїхати у інше місто для проходження ВЛК не свідчать, що така необхідність була крайньою, а належні та допустимі докази, що дозволяли б суду виключити винуватість особи, у зв`язку з вчиненням діяння в стані крайньої необхідності, особою, яка наполягає на цій обставині, не надані. Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості дістатись до місця проходження ВЛК іншим способом, враховуючи при цьому наявність для цього достатнього часу.

Окрім того, як противага шкоди, заподіяної правовідносинам у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху адвокатом заявлена не шкода, яка потенційно могла бути заподіяна здоров`ю ОСОБА_1 , оскільки, як стверджує адвокат, оперативне медичне втручання вже було здійснене напередодні, а шкода, яка могла бути завдана адміністративним чи службовим відносинам з приводу своєчасності проходження ВЛК, яка, на думку суду, не переважає суспільну небезпечність діяння, вчиненого ОСОБА_1 . Також суду не надані обгрунтування того, що огляд ВЛК міг бути пройдений лише в цей день.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані крайньої необхідності, розцінюються судом як обрана позиція захисту, спрямована уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , як водій, повинен був знати і розуміти, що керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування таким, тягне за собою порушення п. 2.1.а ПДРУкраїни.

Аналізуючи досліджені у судовому засiданнi докази, враховуючи вказані вище обставини справи, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки вінповторно протягом року керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Сумніву у достовірності, законності та належності доказів, здобутих працівниками поліції згідно із встановленим законом порядком і перевірених під час розгляду матеріалів у суді у своїй сукупності, не виникло.

При призначенні покарання враховує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, неодноразово брав безпосередню участь в бойових діях, має поранення і нагороди та визнає це як пом`якшуючі обставини. Водночас суд також змушений констатувати, що законодавцем у санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, що не залишає суду дискреції у обранні основного виду стягнення чи його розміру, незважаючи на встановлені судом пом`якшуючі обставини. А тому суд накладає на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що, на думку суду, буде достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень. Водночас, суд не застосовує до порушника стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, враховуючи при цьому, що згідно з долученою до справи реєстраційною карткою власником автомобіля BMW 530D, д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605,60 грн судового збору.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 280, 283-284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу:

номер рахунку (IBAN): UA0022001; код отримувача - 37971775; код класифікації доходів бюджету - 21081300; отримувач коштів - ГУК у Хмельницькій області /21081300; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; призначення платежу: адміністративні штрафи за порушення правил дорожнього руху протокол серія ЕПР1 № 462699.

Стягувач: Дунаєвецький районний суд Хмельницької області, адреса місцезнаходження: м. Дунаївці вул. Красінських, 11 Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, ідентифікаційний код юридичної особи 02886999.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонер, РНОКПП НОМЕР_1 .

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для зарахування судового збору:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, номер рахунку (IBAN): UA0026001, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код юридичної особи 26255795.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонер, РНОКПП НОМЕР_1 .

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Давид БАРАТЕЛІ