ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1392/25Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 33/817/645/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.163-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Югова Н.А. на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 , являючись директором ТОВ «Контінентал Елеватор Борщів», , порушив встановленого законом порядку ведення податкового обліку: вимог п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, допустив заниження ПДВ за період з жовтня 2022 року по грудень 2024 року в сумі 586055 грн., що було встановлено за наслідками документальної планової виїзної перевірки, проведеної відповідальними особами Головного Управління ДПС в Тернопільській області та зазначено в акті перевірки №17852/19-00-07-01/36865601 від 24.10.2025.

В апеляційній скарзі адвокат Югов С.А. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження в справі закрити, а також розгляд справи проводити без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та без його участі як представника.

Посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано ст. 38 КУпАП, оскільки, на думку апелянта, дане правопорушення не є триваючим, тому стягнення могло бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, оскільки правопорушення вчинено в звітний період з жовтня 2022 року по грудень 2024 року, вважає, що останнім можливим днем його вчинення є 20.01.2025, тому станом на день розгляду справи строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений ст. 38 КУпАП, сплив 20.04.2025 року, що, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що правопорушення є триваючим, адже порушення порядку ведення податкового обліку за окремий звітний період не може розглядатися як правопорушення, яке триває до моменту перевірки та оформлення результатів її проведення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Обґрунтовуючи висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови дані, відображені у: протоколі про адміністративне правопорушення від 24.10.2025 №1291/19-00-07-01/; акті №17852/19-00-07-01/36865601 від 24.10.2025, складеному за наслідками документальної планової виїзної перевірки, проведеної відповідальними особами Головного Управління ДПС в Тернопільській області.

За змістом ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги місцевим судом були дотримані у повному обсязі і будь-яких порушень під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано ст. 38 КУпАП у зв`язку із помилковим висновком про триваючий характер правопорушення, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Чинний КУпАП не містить визначення триваючого правопорушення.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року (справа №804/401/17), триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Оскільки порушення ведення податкового обліку могло бути виявлено лише в ході проведення перевірки дотримання податкового законодавства та ПДВ залишилось несплаченим в повному розмірі на момент перевірки, вважаю що таке правопорушення є триваючим, а отже початок перебігу строку накладення на особу адміністративного стягнення рахується з моменту виявлення правопорушення, в даному випадку з 24.10.2025 року, відтак на день розгляду справи судом, трьохмісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП-17.11.2025, не сплинув.

Отже, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Югова С.А. слід відхилити, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2025 року про накладення ОСОБА_1 до адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Югова С.А. залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2025 року про накладення ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя