Справа № 204/9230/25
Провадження № 3/204/2248/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425699 від 17 серпня 2025 року, 17 серпня 2025 року о 10 годині 40 хвилин в м. Дніпро, вул. Поточна, буд. 1 «а», ОСОБА_1 керував мопедом Ямаха без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці із застосуванням приладу Алкотест Драгер 0042, результат позитивний 1,49 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Статтею 268 КУпАП визначений перелік статей, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не входить до вищевказаного переліку, а тому суддя на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України розглядає адміністративний матеріал за відсутністю особи, відносно якої складено адміністративний протокол.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425699 від 17 серпня 2025 року, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважаєть винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425699 від 17 серпня 2025 року, було долучено: рапорт інспектору 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Щура О. від 17 серпня 2025 року; диск із відеозаписами із нагрудних камер патрульних поліцейських; тестуванням на приладі Drager Alcotest 6820 від 17 серпня 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час судового розгляду суддею був досліджений диск із відеозаписами із нагрудних камер патрульних поліцейських. Так, на диску містяться відеозаписи № 471327 та № 470429. Із вказаних відеозаписів було встановлено, що відеозапис розпочинається об 10:46:41 годині, два патрульних поліцейських підходять до господарського приміщення із якого виходить чоловік, із яким починається бесіда щодо вживання алкогольних напоїв.

Однак, під час дослідження вищевказаного диску із відеозаписами із нагрудних камер патрульних поліцейських, суддею не було встановлено факту здійснення ОСОБА_1 керування будь-яким транспортним засобом та його наявність на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення. Так, із відеозаписів вбачається, що об 10:46:41 годині патрульні поліцейські будучи у дворі багатоквартирного будинку йдуть до господарчої будівлі, при цьому як біля автомобіля патрульних поліцейських, так й біля господарчої будівлі та в будівлі відсутні будь-які транспортні засоби, якими міг би керувати ОСОБА_1 . Будь-яких інших доказів здійснення ОСОБА_1 керування транспортними засобами судді надано не було.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, при цьому не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, що не встановлено в діях ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів.

З оглянутих в судовому засіданні відеозаписів із нагрудних камер патрульних поліцейських, не було встановлено факту того, що ОСОБА_1 17 серпня 2025 року о 10 годині 40 хвилин в м. Дніпро, вул. Поточна, буд. 1 «а» керував мопедом Ямаха без номерного знаку.

Таким чином, об`єктивних доказів, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом судді надано не було, що дає судді підстави для висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 діяння, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки останній не здійснював керування транспортним засобом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За таких обставин суддя приходить до висновку, що всі сумніви щодо доведеності винності ОСОБА_3 у вчиненні даного правопорушення необхідно тлумачити на його користь.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, не може вважатись достатнім та належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний висновок судді зроблений на підставі рішення Конституційного Суду України від 22 жовтня 2010 року у справі № 23-рп/2010, де у пункті 4 зазначено, що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суддя виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини. Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя О.О. Некрасов