ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1737/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

захисника -Александрова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції в справу за апеляційною скаргою захисника Александрова Д.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою,

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Оскаржуваною постановою встановлено, що 06.12.2024 року о 21 годині 19 хвилин в м. Харків, по вул. Сокольницькій, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lanos днз НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в зі згоди водія в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ (м.Харків, вул. Ахієзерів, 18) у лікаря нарколога. Згідно висновку лікаря-нарколога номер 3454 від 12.12.2024, водій перебував у стані наркотичного сп`яніння (під впливом канабіноїдів) , чим порушив п.2.9 ПДР.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисником Александровим Д.О. було подано апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні доводи захисник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вважає, що є підстави вважати висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у водіїв стану сп`яніння недійсним у зв`язку із порушенням порядку проведення медичного огляду.

В судовому засіданні під час апеляційного розгляду захисник Александров Д.О. підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити. На підтримку своїх апеляційних доводів надавав аналогічні, зазначеним в апеляційній скарзі пояснення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга захисника Александрова Д.О. не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні, передбаченого п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 197268 від 15.12.2024, в якому зазначено факт керування ОСОБА_1 06.12.2024 року о 21 годині 19 хвилин в м. Харків, по вул. Сокольницькій, 30, транспортним засобом Lanos днз НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в зі згоди водія в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ (м.Харків, вул. Ахієзерів, 18) у лікаря нарколога. Згідно висновку лікаря-нарколога номер 3454 від 12.12.2024, водій перебував у стані наркотичного сп`яніння (під впливом канабіноїдів) , чим порушив п.2.9 ПДР.

Відповідно до відомостей довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області І. Гриненка, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 . Таким чином, не виконання Правил дорожнього руху особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в частині дотримання обов`язків водія є свідомими та умисними діями ОСОБА_1 (а.с. 4).

Відомостями висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди) а.с.6).

Відповідно до відомостей Повідомлення про запрошення до УПП в Харківській області ДПП, ОСОБА_1 було запрошено до УПП в Харківській області 15.12.2024 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Водію було роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також попереджено, що у разі його неявки за вказаною адресою та наявності підстав, протокол про адміністративне правопорушення може бути складено за відсутності ОСОБА_1 (а.с. 5).

З відомостей рапорту інспектора В. Славгородського вбачається, що 06.12.2024 під час несення служби відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» за непрацюючий габаритний ліхтар було зупинено транспотрний засіб Lanos днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час проведення процесуальних дій у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння та згідно висновку №3451 від 12.12.2024 перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно пояснень лікаря-нарколога ОСОБА_2 , допитаної судом апеляційної інстанції в судовому засіданні, 06.12.2024 нею дійсно провадився медичний огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. Після проведення поверхневого огляду з метою встановити заключний діагноз у водія в присутності лікаря ( ОСОБА_2 ) було відібране біологічне середовище (сеча), яке було передано для проведення лабораторного дослідження. Після отримання результатів лабораторного дослідження лікарем був складений висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння під впливом канабіноїдів.

Відомостями копії акту медичного огляду ОСОБА_1 , долученого до матеріалів справи (а.с. 23) та оглянутого судом апеляційної інстанції в присутності лікаря-нарколога, яка є фахівцем діагностики станів сп`яніння (відомості тематичного удосконалення від 2020р.), встановлено, що 06.12.2024 о 21.50 ОСОБА_1 був доставлений працівником поліції ОСОБА_3 до КНП «ОКНЛ» для проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння. Під час поверхневого огляду водія були встановлені ознаки характерні для наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкірних покривів обличчя, прискорене дихання, звужені зіниці очей. Заключною частиною акту, яка складається на підставі лабораторного дослідження встановлено, що лабораторним дослідженням, проведеним 09.12.2024 методами ІХГ, ТКХГ в біологічному середовищі ОСОБА_1 , наданого ним 06.12.2024 виявлено наркотичні психотропні та інші речовини «канабіноїди», що свідчить про наркотичне сп`яніння.

З відомостей копії результатів токсикологічного дослідження №1062 вбачається, що в біологічному середовищі (сечі) ОСОБА_1 виявлено канабіноїди.

З відомостей відповіді заступника директора з юридичних питань К. Красильнікова (а.с. 84) вбачається, що ОСОБА_1 06.12.2024 за направленням співробітників патрульної поліції у відділенні цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння КНП ХОР «ОКНЛ» проходив медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що зроблено відповідний запис в журналі, за результатами якого було складено акт №3454 від 06.12.2024 та надано відповідний висновок.

Для лабораторного дослідження були відібрані біологічні зразки (сеча), дослідження проведено імунохроматографічним методом (попередньо) та методом тонкошарової хроматографії (підтверджуючий). За результатами досліджень було виявлено канабіноїди. Попередній імунохроматографічний, негативні результати якого не потребують подальшого дослідження, а позитивні потребують підтвердження дозволеним методом, а саме хроматографії в тонких шарах сорбенту.

Метод хроматографії в тонких шарах сорбенту дозволяє проводити групове дослідження речовин, які підлягають контролю. В основі цього методу є розподіл речовин, які ізолюють з біологічного матеріалу з подальшим розподілом на тонкошаровій пластинці з проявленням її специфічним реактивом та розрахунком фактору ретрадії, по яким проводять виявлення відповідної речовини.

Дослідження проведені у відповідності Методичних рекомендацій «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного середовища матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій» узгоджених Департаментом розвитку медичної допомоги МОЗ України 18.01.2011 р.

Відомостями відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що транспортний засіб в темний час доби рухався з непрацюючим габаритним ліхтарем та був зупинений працівниками поліції. Під час проведення процесуальних дій, у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 виконав законну вимогу поліцейського та пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Для лабораторного дослідження в присутності лікаря-нарколога (файл export-u4wl3 14 хв 30 с 15 хв 15 с.) у водія було відібрано біологічне середовище (сеча) та здійснені дії з пакування отриманих біологічних зразків (файл export-u4wl3 17 хв 30 с 18 хв.). Належить врахувати, що при здійснені пакування біологічного середовища ОСОБА_1 сидів поруч та бачив процедуру, яку проводив лаборант.

При цьому, апеляційний суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 та його захисник не скористався процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі (ст. 267 КУпАП). Також стороною захисту не надано відомостей про звернення до суду в порядку, передбаченому ст. 5, 20, 286 КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції. Разом з тим, стороною захисту не надано доказів на підтвердження доводів щодо порушення працівниками медичного закладу, які проводили медичний огляд та лабораторне дослідження вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.11.2015 року. Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, суд враховує, що сторона захисту не скористалась своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження версії щодо незаконності дій працівників поліції під час складання ними матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять відповідних відомостей, що обумовлюють не винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів в цій частині.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо недійсності висновку результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння внаслідок порушення працівниками закладу охорони здоров`я порядку проведення огляду водії на стан сп`яніння належить зазначити наступне.

Приписами ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП зокрема встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вимогами п. 12 розділу ІІ та п. 7, 8 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», в редакції чинній на момент події у їх невід`ємному взаємозв`язку встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим та проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я якому надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 10 розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Відповідно до вимог п.15, 16 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) видається на підставі акту медичного огляду.

Тобто, кінцевим документом який видається за наслідками медичного огляду є висновок щодо результату огляду з метою виявлення стану сп`яніння, яким саме і встановлюється наявність чи відсутність у водія заборонених речовин.

З відомостей копії акту медичного огляду вбачається, що за результатом лабораторних тестів виявлено наркотичні, психотропні та інші речовини канабіноїди та постановлено заключний діагноз (за результатами огляду та тестів п.п. 24, 25 акту) наркотичне сп`яніння «канабіноїди» (а.с. 23-24). Цей діагноз зазначений у висновку, який є первинним документом, а також підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відомості акту стосовно наявності характерних для наркотичного сп`яніння ознак, зокрема, блідість шкірного покрову обличчя, звужені зіниці очей, які мляво реагують на світло, тремтіння повік, язика та пальців рук (а.с. 23-24) мають перевагу над відомостями акту стосовно вживання ОСОБА_1 наркотичних засобів (канабісу) протягом десяти днів, оскільки встановлені лікарем-наркологом особисто під час огляду та не сприймались нею «зі слів». Зазначене, вочевидь надавало підстав для відібрання від ОСОБА_1 біологічного середовища (сечі) для проведення лабораторного дослідження з метою підтвердження чи спростування висновків лікаря про наявність у водія стану наркотичного сп`яніння. Заключний висновок, який є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, було складено після отримання результату токсикологічного, тобто лабораторного дослідження, що відповідає вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» в редакції, яка діяла на момент події.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме беззаперечний та неспростований висновку щодо результатів проведеного огляду заслуговує на увагу стороннього спостерігача під час вирішення справ про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП де водії пройшли огляд на стан сп`яніння. Сама по собі не згода з проведеним лабораторним дослідженням вочевидь не може переконати стороннього спостерігача у неправильності проведеного лабораторного дослідження та огляду на стан сп`яніння в цілому, оскільки зазначені та визначені законом процедури виконуються спеціалістами у галузях, які потребують спеціальних та наукових знань. Таким чином, спростування медичних висновків, які гуртуються на спеціальних знаннях, на думку суду апеляційної інстанції, мають також гуртуватися на аналогічних спеціальних знаннях у всіх випадках, окрім тих, які мають очевидно помилковий характер.

Захисник Александров Д.О. зазначив суду апеляційної інстанції, що не є експертом в галузі наркології, однак надавав власні судження щодо порядку проведення лабораторного дослідження та медичного огляду в цілому. Натомість, захисник не надав суду рівнозначних висновків, які б гуртувалися на спеціальних знаннях, які б могли поставити під сумнів як всю процедуру проведення огляду ОСОБА_1 так і будь-яку його частину.

З урахуванням фактичних обставин цієї справи, суд апеляційної інстанції вважає за належне зазначити, що учасники справи про адміністративні правопорушення, які проходили огляд в закладах охорони здоров`я користуються додатковою гарантією, яка надає можливість оскаржити дії працівників медичного закладу де вони проходили медичний огляд у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», зокрема і до виконавчих органів сільських, селищних, міських рад які здійснюють управління комунальними закладами охорони здоров`я, організацію їх матеріально-технічного, кадрового та фінансового забезпечення відповідно до закону. На думку суду апеляційної інстанції, висновки зазначених органів у разі їх наявності, мали б об`єктивну оцінку дій лікарів, причетних до проведення огляду ОСОБА_1 та ґрунтувалися на спеціальних знаннях, що могло б надати стороні захисту доказів доведення своїх доводів перед судом шляхом залучення «незалежного джерела». Водночас, само по собі посилання сторони захисту на порушення посадовими особами медичного закладу, який проводив огляд водія на стан наркотичного сп`яніння у цій справі, з точки зору стороннього спостерігача, свідчить про безпідставне намагання переконати суд стати на сторону захисту у цій справі, не зважаючи на встановлені у цій справі фактичні обставини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині належить вважати необґрунтованими, безпідставними та суб`єктивними.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку застосування фіксації адміністративного правопорушення у цій справі належить зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Вимогами п. 3 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 встановлено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, аналізом зазначених вимог закону у їх сукупному взаємозв`язку встановлено, що відеофіксація, а в разі неможливості її здійснення участь двох свідків, забезпечується під час проведення огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Фіксація медичного огляду, а тим більше відбір біологічного середовища та дії пов`язані з його зберіганням, шляхом відеозапису чи залучення двох свідків чинним порядком не передбачена. Ці правові приписи порядку, на думку суду апеляційної інстанції, узгоджуються з правовими висновками усталеної практики ЄСПЛ, (наприклад «Функе проти Франції», «Драган Петрович проти Сербії» (Dragan Petroviж v. Serbia) від 14.04.2020 (скарга № 75229/10), S та Марпер проти Сполученого Королівства), оскільки будь-які дії з біологічним середовищем особи, яка притягається до адміністративної відповідальності стосуються надчутливого елементу, а саме: її приватного життя та вочевидь не повинні бути відомими стороннім особам.

Приписами ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, слід звернути увагу учасників судового розгляду на особливість правового статусу доказів у провадженні по справах про адміністративні правопорушення. Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключно національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження, а також природи правопорушення.

Національний припис закону ст. 251 КУпАП встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі «будь-які фактичні дані» та не містить критеріїв недопустимості доказів.

Разом з тим, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

З відомостей оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , який погодився пройти огляд на стан сп`яніння був доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я, де в присутності лікаря та поліцейського надав біологічне середовище (файл export-u4wl3 14 хв 30 с 15 хв 15 с.) та здійснено дії з пакування отриманих біологічних зразків (файл export-u4wl3 17 хв 30 с 18 хв.). Тобто відеозапис містить достатні відомості щоб вважати, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, надавши біологічне середовище для проведення лабораторного дослідження, результати якого є визначальними у цій справі. Разом з тим, лікар-нарколог ОСОБА_2 допитана судом апеляційної інстанції повідомила, що дійсно проводила огляд особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та мала підстави вважати про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим відібрала біологічне середовище водія з метою проведення лабораторного дослідження, що підтверджується відомостями відеозапису.

Відомостей, які б свідчили про не дотримання порядку роботи із зразками біологічного середовища у цій справі у тому числі із «незалежного джерела» в матеріалах справи відсутні.

Натомість матеріали цієї справи містять усі відомості, які працівники поліції, а також особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисник вважали за необхідне до них долучити. Більш того, судом апеляційної інстанції було проведено допит лікаря-нарколога, яка проводила огляд водія у цій справі та яка має спеціальні знання у сфері діагностики станів сп`яніння. Всі відомості оцінюються судом апеляційної інстанції у їх сукупності.

Таким чином, матеріали справи містять усі необхідні та достатні відомості, які дають підстави сторонньому спостерігачу стверджувати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння під впливом канабіноїдів про що свідчать відомості висновку щодо результатів медичного огляду від 12.12.2024 №3454 та спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині.

Оцінюючи відомості всіх доказів у справі як окремо, так і в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортного засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.9 «а» ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Пунктом 1. 9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков