ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/616/25 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Череватого П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Череватого П.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Згідно даної постанови, 06.09.2025 року о 22 год. 12 хв., в селі Біла Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців, поведінка котра не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб, а саме нагрудну бодікамеру 856359, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом не з`ясовано усі обставини справи.

Зазначає, що зупинка транспортного засобу була безпідставною і скасована рішенням суду, а у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння і такі працівниками поліції йому не було названо, а зазначено, що із салону чути запах алкоголю, що не може бути підставою огляду.

Також поліцейські не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, чим порушено порядок, передбачений ст.266 КУпАП.

Крім того огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не проводився, тому підстав для складання наявного у матеріалах справи акту у поліцейських не було.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858 (надалі Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №445810 від 06.09.2025 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Разом з тим, викладені у протоколі дані не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам.

Всі викладені в протоколі про адмінправопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адмінправопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

При цьому суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адмінправопорушення, до матеріалів справи долучено відеодиск з нагрудних відеокамер працівників поліції, відповідно до відеофайлів якого працівник поліції роз`яснює водію причину зупинки його транспортного засобу, із чим останній не погодився і в подальшому оскаржив дії працівників поліції.

Разом з тим, вказаний відеозапис не містить відомостей про те, яким чином інспектор поліції прийшов до переконання про наявність зазначених ним у протоколі ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців, поведінка котра не відповідає обстановці.

Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками описаними у цій Інструкції.

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Із вказаних норм вбачається, що законним огляд водіїв на стан відповідного виду сп`яніння є лише тоді, коли у діях цих осіб вбачаються чіткі ознаки конкретного виду сп`яніння, чи перебування під дією лікарських препаратів.

Така вимога поліцейського повинна бути підставною та узгоджуватися із приписами норм законів та підзаконних актів щодо наявності у водіїв ознак сп`яніння для пред`явлення цієї вимоги.

Аналіз даного відеозапису, проведений судом апеляційної інстанції, дає обґрунтовані підстави для сумніву щодо наявності в діях та поведінці ОСОБА_1 , за обставин відображених на відеозаписі, зазначених вище ознак алкогольного сп`яніння, вказаних у протоколі.

Натомість, як вбачається із долученого до справи відеозапису працівник поліції вказав, що із салону автомобіля чути запах алкоголю, а водій був обурений безпідставною зупинкою, хоч водій заперечував факт вживання алкоголю, поліцейський вирішив запропонувати пройти огляд.

Так, наявність такої ознаки, як запах алкоголю з ротової порожнини у ОСОБА_1 з відеозапису встановити неможливо, і на цьому ж відеозаписі не відображено таких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 як тремтіння пальців рук, про що вказано у адмінпротоколі і така водієві взагалі не повідомлялась та поліцейським не встановлювалась.

Поряд з цим, особа, яка притягується до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП при спілкуванні з поліцейськими поводить себе відповідно до обстановки, яка відбувалася, чітко та адекватно відповідає на запитання поліцейських, має чіткі рухи, виконує законні вимоги поліцейського.

Отже, в ході дослідження відеозапису, ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не було, а поведінка не вказувала на перебування його в стані сп`яніння.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858.

Згідно п.7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу і всупереч вказаним вимогам пройти такий огляд водію у медичному закладі працівниками поліції запропоновано не було.

Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №445810 від 06.09.2025 року навпаки зазначено, що ОСОБА_1 відмовився виключно тільки від медичного огляду на стан сп`яніння.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тому твердження суду в постанові, що водій відмовився від огляду на стан сп`янінняв в тому числі у медичному закладі є хибним і не відповідає дійсності, оскільки така пропозиція працівниками поліції особі взагалі не висловлювалась, а після відмови пройти огляд на місці зупинки, водію одразу було повідомлено, що на нього буде складено протокол.

Крім того згідно відеозапису ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки о 22.31 год., а направлення в медичний заклад було складено о 22.50 год., тобто вже після відмови водія і з таким особу не ознайомлювали, що також підтверджує позицію захисту щодо відсутності пропозиції пройти такий огляд водію у медичному закладі.

При цьому на вказаному відеозаписі зафіксовано виключно ознайомлення ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Європейський Суд з прав людини у справі Абрамян проти росії від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті п.п.а п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі. Крім того, Суд констатував, що положення п.п.а п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий суд, гарантоване п.1 цієї статті. У справі наданя повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

В даному випадку відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення нм вимьог п.2.5 ПДР України.

Так само, наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування поза розумним сумнівом про що неодноразово наголошує Європейський Суд, зокрема у рішенні по справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v.The United Kingdom, заява №5310/71) і застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, на чому й наголошує ЄСПЛ у рішенні від 21 липня 2011 року в справі Коробов проти України, заява №39598/03.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року у справі №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, відповідно до якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено помилкове рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Череватого П.М. - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя