ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року суддя Чугуївського міського суду Харківської області Гніздилов Ю. М. розглянувши в залі суду в м. Чугуїв справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, громадянина України, обіймаючого посаду стрільця в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНХ № 6160 від 29 листопада 2025 року, 29 листопада 2025 року о 17 год 00 хв солдат ОСОБА_1 під час виконання своїх службових обов`язків в умовах особливого періоду перебував за адресою: АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння чим вчинив адміністративне військове правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП не визнав та просив закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначивши при цьому, що він не виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння. На вимогу свого безпосереднього командира пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. При цьому посадова особа медичного закладу не повідомила цифрового показника вмісту алкоголю в його організмі у проміле. В висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`янінні №346 від 29 листопада 2025 року такий цифровий показник також не зазначений. Таким чином матеріали справи не містять доказів виконання ним службових обов`язків в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що він є безпосереднім командиром солдата ОСОБА_1 29 листопада 2025 року за вказівкою керівництва в/ч НОМЕР_1 він доставив останнього до медичного закладу охорони здоров`я КНП «Чугуївська центральна лікарні ім. М.І. Кононенка» для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Солдат ОСОБА_1 поводив себе адекватно порядок проходження огляду не порушував, вимоги медичного працівника виконував беззастережно. Після проведення огляду медичний працівник не повідомив ОСОБА_1 , а також мені цифровий показник вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_1 . В висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`янінні №346 від 29 листопада 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 , такий цифровий показник також не зазначений.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом. Судовий розгляд справи ґрунтується на засадах законності, презумпції невинуватості та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27 червня 2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06 червня 2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Частина 1 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 цієї статті настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби. При цьому кваліфікуючою ознакою правопорушення є його вчинення в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти.

Порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення регулюється Інструкцією про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Служби зовнішньої розвідки України від 14 серпня 2018 року N 300, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за N 1018/32470 (Інструкція).

Відповідно до п. 7 Інструкції, у разі виявлення факту або виникнення підозри у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживанні наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території місця проходження військової служби, військових об`єктів, або появи військовослужбовця на території місця проходження військової служби, військових об`єктів у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження ознак військового адміністративного правопорушення (стаття 172-20 КУпАП) такого військовослужбовця направляють до закладу охорони здоров`я на підставі письмового направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння уповноваженої посадової особи.

Військовослужбовець направляється до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у супроводі військовослужбовців підрозділу власної безпеки СЗРУ.

Суд зазначає, що відповідно до спільного наказу Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства внутрішніх справ України висновок має містити: дату і час огляду, дані особи, результат огляду в цифрах (проміле), серійний номер приладу, підпис лікаря / особи, яка проводила огляд, печатку (у разі медзакладу).

Фраза типу «перебуває у стані сп`яніння» без цифри проміле юридично неповноцінна.

Суд зауважує, що відсутність проміле це критичний дефект, оскільки для ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (виконання обов`язків військової служби у стані сп`яніння в особливий період) обов`язково має бути доведений стан сп`яніння, а він: не може бути підтверджений без цифрового показника.

Під час судового розгляду встановлені факти, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, при дослідженні яких у суду виникли підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, тому суд їх не визнає належними, допустимими та достатніми, з огляду на те, що наданий до матеріалів справи висновок про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить цифрового результату у проміле, що є обов`язковою складовою такого документа. Відсутність об`єктивного числового показника виключає можливість достовірно встановити факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, а отже свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.»

Обов`язковою, визначальною і безальтернативною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є саме перебування особи у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду.

Суд наголошує, що стан алкогольного сп`яніння не може підтверджуватися припущеннями, суб`єктивним сприйняттям чи формальними формулюваннями посадових осіб. Такий стан повинен підтверджуватися виключно об`єктивними медичними даними, отриманими у встановленому законом порядку.

Разом із тим, долучений до матеріалів справи висновок про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не особи, вираженого містить цифрового показника вмісту алкоголю в організмі у проміле. У документі відсутній будь-який об`єктивний, кількісно визначений результат вимірювання.

Фактично суду надано лише формальний висновок без зазначення конкретних даних, на підставі яких можна було б впевнено та безсумнівно встановити сам факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.

Відсутність цифрового результату у проміле знищує доказову цінність такого висновку, позбавляє його ознак належності та допустимості, а суд можливості перевірити достовірність обвинувачення.

Більше того, суд виходить з усталеної правової позиції, згідно з якою будь-які сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Неможливість об`єктивно перевірити стан сп`яніння означає наявність таких сумнівів.

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи об`єктивного числового показника результату огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд приходить до переконання, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у момент виконання обов`язків військової служби належними та допустимими доказами не підтверджений.

Отже, у справі відсутня як подія, так і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи, що провадження у вказаній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу, вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, судовий збір, передбачений нормою ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62, 68, 129 Конституції України, ст. 7, 8, 221, 245, 251, 266, 283, 284, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в 10-денний строк з дня її винесення через Чугуївський міський суд Харківської області.

Суддя Ю. М. Гніздилов