Провадження № 3/686/8514/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.25

18 листопада 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Поліцейським УПП в Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП серії ЕПР 1 №426533 від 18.08.2025 р.

За цим протоколом ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, діючи повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, о 06 год. 17 хв. 18 серпня 2025 року на 277 км. 700 м. автодороги М-30, сполученням «Стрий-Знам`янка», у порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки та моделі «Renault Megane Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим (Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області (справа №686/20549/25) на 1 рік) права керування транспортними засобами.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеним про час, дату та місце розгляду справи (що підтверджується довідкою про доставку повістки про виклик до суду), не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Згідно зі ст.277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Частиною 2 статті 268 цього ж Кодексу передбачений виключний перелік статей, при розгляді справ за якими, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.Категорія справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 КУпАП, до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за цією статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд дійшов висновку про необхідність, у відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП, розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захист інтересів якого у судовому засіданні здійснює захисник Гаврилюк С.О., який у судовому засіданні, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, просив закрити провадження в справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно зі ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст.9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

У ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, з-поміж іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст.256 КУпАП, серед яких у протоколі обов`язково зазначаються відомості про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків, якщо вони є, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен проводитися їх, у тому числі, і судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Так, відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Відповідно до положень ч.4 ст.126 КУпАП, особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності тоді, коли вона керує транспортним засобом будучи позбавленою права керування транспортними засобами.

Вказані норми КУпАП є бланкетними та лише описують безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів.

Зокрема, у ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух», з-поміж іншого, йдеться про те, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.

Згідно з п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України (порушення якого в означеному вище протоколі про адміністративне правопорушення також було інкриміновано ОСОБА_1 ), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП, встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні умисні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. Обов`язковими ознаками складу адміністративного правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона, а відсутність хоча б однієї з цих ознак свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення, з-поміж іншого, проявляється у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, і саме така фізична особа, що досягла віку, з якого може наставати адміністративна відповідальність, є суб`єктом означеного правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Отже, за вказаною нормою закону (ч.5 ст.126 КУпАП) особа може бути притягнута до відповідальності лише тоді, коли вона знає про те, що до неї застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами і відлік строку цього позбавлення, протягом якого особі заборонено керувати транспортними засобами, було розпочато, проте ця особа свідомо (умисно) ігнорує вказану заборону.

Так, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, 18 серпня 2025 року, у вищевказані час та місці, повторно протягом року керував означеним у протоколі транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області у справі №686/20549/25.

Тобто, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у диспозиції якої йдеться про повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, у ст.35 КУпАП, визначено повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. З наведеного слідує, що для наявності такої кваліфікуючої ознаки, визначеної ч.5 ст.126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, ОСОБА_1 вже мало б бути піддано адміністративному стягненню за вчинення, після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення такого права, однорідного правопорушення (у даному випадку адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП), і докази наявності винесених у справах про адміністративні правопорушення постанов, що набрали законної сили, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а також про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, і такі постанови мали б бути долучені до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, працівником поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 426533 від 18.08.2025 р.; довідку інспектора ВАП УПП в Хмельницькій області ДПП про допущені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та про те, що останньому видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.12.1998 р.; копію постанови серії ЕНА №5418861 від 07.08.2025 р., якою, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, на ОСОБА_1 було накладено стягнення у виді штрафу, в сумі 20400 грн. (без підтверджуючих відомостей про отримання останнім копії цієї постанови); здійснені за допомогою стаціонарної камери блокпосту та нагрудної камери працівника поліції відеозаписів, які підтверджують факт керування транспортним засобом, в означені час та місці, ОСОБА_1 .

Натомість, у матеріалах справі відсутні будь-які достовірні докази, які б підтверджували викладені у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення обставини, - вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, а також той факт, що станом на 18.08.2025 р. ОСОБА_1 вважався особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Не було долучено таких доказів й після скерування, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.09.2025 р., матеріалів даної справи на доопрацювання, в ході проведення якого до матеріалів справи було долучено лише рапорт поліцейського від 22.10.2025 р., однак жодної копії постанови суду, якою б на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та яка б набрала законної сили станом на 07.08.2025 р. (дата винесення вищезазначеної постанови серії ЕНА №5418861) або ж станом на 18.08.2025 р. (дата складання вказаного протоколу серії ЕПР1 №426533), не було долучено до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні було встановлено, що за результатом розгляду Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області справи №686/20549/25 (на яку міститься посилання у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі серії ЕПР1 №426533), вказаним судом дійсно 04.08.2025 р. було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Разом з тим, долучені захисником до матеріалів справи документи (з-поміж іншого, й копії повідомлення Хмельницького апеляційного суду від 10.11.2025 р., апеляційної скарги ОСОБА_1 на вищеозначену постанову суду від 04.08.2025 р., з відміткою про отримання канцелярією Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області вказаної скарги 13.08.2025 р., та довідки щодо відображення інформації по справі № 686/20549/25) вказують на те, що ОСОБА_1 13.08.2025 р. (в межах передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП десятиденного строку) у справі №686/20549/25 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2025 року була подана апеляційна скарга, яка, в порядку ч.3 ст.294 КУпАП, разом з означеною справою, була надіслана до Хмельницького апеляційного суду і станом на 13.11.2025 р. оскаржувана постанова законної сили не набрала.

Так, у ст. ст.317-1 КУпАП зазначено, що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія (ч.1). Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права (ч.2).

Відповідно до ч.4 ст.291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу (ч.1). Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу (ч.2). Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд (ч. 3).

Окрім того, ч.2 ст.299 КУпАП передбачено, що при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, судом встановлено, що станом на 18.08.2025 р. вищеозначена постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 04.08.2025 р. (у справі №686/20549/25) про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами чинності не набрала та виконанню не підлягала.

Тобто, ОСОБА_1 на час інкримінованого йому, за вищевказаним протоколом серії ЕПР1 №426533 від 18.08.2025 р., адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, не вважався особою, позбавленою права керування транспортним засобом на підставі постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 серпня 2025 року, винесеної у справі № 686/20549/25. Не вважався ОСОБА_1 такою особою (докази зворотного суду представлені не були) й на момент винесення відносно нього вищеозначеної постанови серії ЕНА №5418861 від 07.08.2025 р., процес щодо скасування якої, як свідчать надані захисником документи, на даний час також триває.

Окрім того, до матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення не було долучено доказів на підтвердження порушення 18.08.2025 р. ОСОБА_1 інкримінованого йому п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, а також того, що в означену дату щодо нього, саме як відносно особи, яка б вважалася позбавленою права керування транспортними засобами, існувала заборона у такому керуванні.

За наведених обставин, наявні у матеріалах справи докази не свідчать про той факт, що ОСОБА_1 міг знати про те, що 18.08.2025 р. йому було заборонено керувати транспортними засобами, проте свідомо (умисно) проігнорував таку заборону, якої в дійсності не було, оскільки в зазначений день він не мав статусу особи позбавленої права керування транспортними засобами, отже в його діянні відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, не є ОСОБА_1 й суб`єктом вказаного правопорушення.

Інших належних, достовірних та допустимих доказів, окрім означених, які б спростовували встановленні у судовому засіданні обставини та які б об`єктивно доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, що було б зафіксовано у спосіб, передбачений чинним законодавством, не було долучено до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а цей протокол сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

З урахуванням наведеного, оскільки в ході судового розгляду не встановлено жодних належних та достовірних доказів про порушення ОСОБА_1 ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» чи п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, що фактично йому ставиться у вину, відомості, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які спростовуються дослідженими судом доказами, є недостовірними.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на положення ст.62 Конституції України, ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, після аналізу всіх доказів по справі, суд тлумачить усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, та приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини не здобуто та суду не надано, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя