Номер провадження: 33/813/2000/25
Номер справи місцевого суду: 509/4356/25
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Ровенко А.С., в присутності захисника Ворошилової Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні її апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 24.09.2025 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн., також стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 26.07.2025 об 21:55 год водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «OpelAstra», реєстр. номер НОМЕР_2 , по вул. Торгова, 23, в с-щі Авангард Одеського р-ну Одеської обл. не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «SsangYong», реєстр. номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , таким чином порушив вимоги п.п. 13.1 ПДР.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник Ворошилова Д.Ю. подала апеляційну скаргу в якій вказує на те, вона є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №403608 складений неуповноваженою особою, а тому усі зібрані докази є недопустимими;

- судом 1-ої інстанції не враховано того, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у в/ч НОМЕР_1 з 26.02.2022 по теперішній час, є військовослужбовцем, та безпідставно не звільнено від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на викладені обставини, захисник Ворошилова Д.Ю. просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник Ворошилова Д.Ю. підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі та просила її задовольнити, водночас ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи неявку ОСОБА_1 в судове засідання, апеляційний суд, з`ясувавши думку захисника Ворошилової Д.Ю., яка не заперечувала щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , керуючись вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за його відсутності.

Заслухавши пояснення захисника Ворошилової Д.Ю., повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі захисника не оспорюється факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд, на підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП, вважає за недоцільним надавати оцінку висновкам суду 1-ої інстанції в цій частині.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений неуповноваженою особою, а тому усі зібрані докази є недопустимими, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Зі змісту п.1) ч. 1 ст. 255 КУпАП, вбачається, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст.ст. 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, зокрема, за ст. 124 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

Наведене свідчить, що протоколи про вчинення адміністартивного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, і саме такою особою було складено протокол відносно ОСОБА_1 .

Водночас, у п. 11) ч.1 ст.255 КУпАП, на який в обгрунтування своїх доводів посилається захисник, зазначено, що протоколи про правопорушення мають право складати посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, - ч. 5 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, ст. 124, а також про всі порушення ПДР, вчинені особами (крім військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів), які керують транспортними засобами Збройних Сил України та інших військових формувань).

Аналіз наведеної норми права дає підстави стверджувати, що посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про правопорушення, зокрема, за ст. 124 КУпАП, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також протоколи про всі порушення правил дорожнього руху, вчинені особами (крім військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів), які керують транспортними засобами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За обставинами даної справи відомості щодо виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби (перебування у відрядженні, виконання наказу, виконання державних обов`язків тощо) або ж прямування зі служби/на службу або повернення до місця служби 26.07.2025 об 21:55 год під час керування транспортним засобом «OpelAstra», реєстр. номер НОМЕР_2 , по вул. Торгова, 23, в с-щі Авангард Одеського р-ну Одеської обл., не встановлені, і про такі ОСОБА_1 під час складення протоколу не повідомляв, а лише вказав у своїх поясненнях, що не працює.

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які би давали підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, як військовослужбовець, як і не містить доказів керування ним транспортним засобом належного Збройних Сил України або інших військових формувань.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не керував військовим транспортним засобом, працівниками поліції правомірно складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають приписам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Водночас, апеляційний суд погоджує доводи апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення судом із ОСОБА_1 судового збору.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Приписами п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується копією довідки командтра в/ч НОМЕР_1 № 503 від 24.08.2025 (а.с. 30), відповідно до якої штаб-сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у в/ч НОМЕР_1 з 26.02.2022 по теперішній час.

Під час розгляду справи в суді 1-ої інстанції захисник у додатках до клопотання про закриття провадження по справі у підтвердження доводів щодо статусу ОСОБА_1 як військовослужбовця посилалася на відповідну довідку в/ч НОМЕР_1 , водночас, матеріали спарви такої не містять, як і не містять відповідного акту суду про відсутність вказаної у додатку клопотання захисника довідки.

Вказані обставини щодо відсутності вказаного у додатку документа судом 1-ої інстанції не були перевірені, що свідчить про передчасність висновку щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь держави судового збору відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Отже, за наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу захисника Ворошилової Д.Ю., в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково, а постанову суду 1-ої інстанції - змінити в частині стягнення з останнього судового збору.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Ворошилової Д.Ю., в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 24.09.2025 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - змінити.

Виключити із резолютивної частини постанови Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 24.09.2025 другий абзац щодо стягнення із ОСОБА_1 судового збору.

В іншій частині постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца