Справа № 953/5626/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 рокум. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Глос М. Л., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Департаменту патрульної поліції УПП у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

30.05.2025 року о 02 год. 26 хв. у м. Харкові по вул. Григорія Сковороди,

83, водій ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України (далі Правила), керував автомобілем ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Такий стан водія було встановлено за результатами огляду, проведеного у передбаченому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820, згідно з якими вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становив 1,10 проміле.

ОСОБА_1 , якого було завчасно належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. У цій заяві правопорушник зазначив про визнання вини у скоєному адміністративному правопорушенні визнав.

За таких обставин відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків (за наявності), документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись наведеними вимогами закону, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться поданими органом поліції доказами в їх сукупності і взаємозв`язку.

Зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у нетверезому стані беззаперечно підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 345717 від 30.05.2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.05.2025 року; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківки результатів тесту, проведеного з використанням алкотестера Drager 6820, про виявлення в організмі ОСОБА_1 алкоголю на рівні 1, 10 проміле; рапорта поліцейського роти № 1 батальйону № 4 Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Авакян А. М.; даними відеозапису з бодікамери поліцейського.

Даючи зазначеним обставинам правову оцінку, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Зазначений огляд, як унормовано ч. 2 ст. 266 КУпАП, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості їх застосування огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з застосуванням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд відповідно до частини 3 цієї ж статті проводиться в закладах охорони здоров`я.

Наданими суду і дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами підтверджено дотримання службовими особами органу патрульної поліції зазначеної вище процедури. Зокрема, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено на місці зупинки автомобіля з використанням поліцейськими спеціальних технічних засобів за добровільною згодою водія з застосуванням відеофіксації. Відповідний відеозапис з повною інформацією про хід і результати огляду долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. Факту керування автомобілем у нетверезому стані, що об`єктивно підтверджено показниками застосованого поліцейськими алкотестера, не заперечував на місці події і сам правопорушник. Будучи поінформованим поліцейськими про наявність у нього права у разі незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціального технічного засобу, на проведення відповідного огляду у закладі охорони здоров`я у присутності працівника поліції, ОСОБА_1 від реалізації цього права добровільно відмовився.

Виходячи з викладеного суд визнає результати огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки автомобіля з використанням алкотестера Drager 6820, допустимими і достовірними доказами.

Крім цього, сам ОСОБА_1 у поданій до суду письмовій заяві зазначав про повне визнання вини у вчиненні проступку, поставленого йому за провину.

Дії правопорушника суперечили встановленій у п. 2.9 а) Правил забороні водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 як особи, що керувала транспортним засобом, у вчиненні адміністративного правопорушення і кваліфікує його дії, що полягали у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння тягне накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже, санкція даної правової норми є безальтернативною і не передбачає дискреційних повноважень судді щодо обрання виду, розміру і строку адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню щодо винної особи. Відтак обставини, зазначені у ч. 1 ст. 33 КУпАП, зокрема характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, на вид і міру стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не впливають..

Виходячи з наведеного суд застосовує щодо ОСОБА_1 адміністративні стягнення, передбачені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП як обов`язкові.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 33, ч. 1 ст. 130, 248, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_1 , штрафу у розмірі 17 000 грн. у строк, встановлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, з нього підлягатиме стягненню на користь держави подвійний розмір штрафу у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності з дня прийняття остаточного рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос