Справа №: 486/2128/25 Провадження № 3/486/809/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м.Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

при секретарі судового засідання Гайдук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАД №724328 від 26.10.2025 ОСОБА_1 26.10.2025 о 01:30 год знаходився на четвертому поверсі на загальному коридорі гуртожитку, перебуваючи в п`яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , на зауваження припинити не реагував, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 особою, яка складала протокол, кваліфіковані за ч ст.173 КУпАП, тобто дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився, судом належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Потерпіла в судове засідання також не з`явилася, судом належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, до протоколу працівниками поліції було додано наступні докази.

Рапорт працівника поліції ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 26.10.2025, в якому зазначено, що о 01:33 год надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що в гуртожитку чоловік, ОСОБА_1 , в алкогольному стані кричить, висловлюється нецензурно, кидається. Пізніше було встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до поліції з приводу того, що на загальному коридорі ОСОБА_1 гучно себе поводив, коли заявниця зробила йому зауваження, відразу почав висловлюватись в її адресу нецензурною лайкою, на зауваження припинити не реагував, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Письмові пояснення ОСОБА_3 від 26.10.2025, в яких вона зазначила, що 26.10.2025 близько 01:30 год вона перебувала в кімнаті, відпочивала, коли почула як на коридорі двері відкривають та закривають, вона не зрозумівши що відбувається, вийшла з кімнати до дверей вхідних на коридор, підійшовши до дверей, двері відчинив ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , вона їх запитала, що трапилось та вже пізня ніч, чому вони ходять, та ОСОБА_1 почав конфліктувати і провокувати на сварку. Вона не хотіла конфліктувати та пішла до кімнати, потім в двері постукав ОСОБА_1 та запитав, чи буде вона з ним розмовляти, вона не відповіла та викликала поліцію, але чула, як ОСОБА_1 ще висловлювався в її бік брутальною лайкою.

Письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.10.2025, в яких вона зазначила, що вона звернулась до поліції з приводу того, що почула на коридорі як хтось шумить. Коли вона вийшла та побачила, що сусідка на ім`я ОСОБА_5 гучно розмовляє з ОСОБА_1 та зробила їм зауваження, щоб розмовляли тихіше, так як у ОСОБА_2 маленька дитина, після чого ОСОБА_1 почав висловлюватись в її адресу нецензурною лайкою, на зауваження не реагував.

Письмові пояснення ОСОБА_1 від 26.10.2025, в яких він зазначив, що близько 01:00 год він з братом ОСОБА_6 повертались до кімнати на 4-ий поверх та не одразу могли зайти до коридору, бо забули пароль від дверей, тому тривалий час відчиняли, потім він відчинив і одна з мешканок запитала, що сталося. Він пояснив, що не міг відчинити, мешканка насварила його, що він шумить, та потім він пішов до кімнати. Вийшовши, він постукав до неї в двері кімнати, щоб запитати, що сталось, чому вона до нього висловлювалась, але до нього ніхто не вийшов, тому він пішов відразу та більше на коридорі не було. Вказав, що брутальною лайкою не висловлювався, спиртні напої вживав, але не в гуртожитку.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, єдиною підставою для складення протоколу відносно ОСОБА_1 були пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вони зазначили, що ОСОБА_1 гучно розмовляє та висловлюється нецензурно, кидається.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Жодних відео, які підтверджували б обставини, викладені в протоколі, не додано.

При цьому письмові пояснення потерпілої та ОСОБА_1 між собою різняться, в судове засідання останні не з`явилися, що позбавляє можливості суд з`ясувати дійсні обставини справи, водночас наявні у справі докази свідчать про те, що між останніми виник конфлік на побутовому рівні, як між мешканцями гуртожитку.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази вручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, а саме, відсутні підписи ОСОБА_1 в протоколі, не додано відеозаписи, що підтверджували б факт вручення ОСОБА_1 копії протоколу або відмови останнього від її отримання.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив дрібне хуліганство, відео до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, до матеріалів справи не приєднувалося.

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців диспозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 173 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, а також самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що матеріали справи відносно притягнення ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст.173, 245, ч. 1 ст.247, 280,283,284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Волощук