Справа № 615/2754/25
Провадження № 3/615/669/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №486802, складеного 18.10.2025 о 12:40 інспектором 2 взводу 6 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП Євсєєвим М.А., ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 18.10.2025 об 11:40 на 430 км а/д М-03 керував т/з ВАЗ 211210, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ водій відмовився.

На думку інспектора, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не прибув, поважність причини неявки не повідомив.

Неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Захисник Косенок О.М. подав клопотання про закриття провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням діючого законодавства, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

На час складання протоколу ОСОБА_1 проходив військову службу у підрозділі, розташованому в м. Валки. 18.10.2025 він керував автомобілем, рухався в напрямку м. Валки до місця проходження служби. На поліцейському посту на трасі М03 430 км його автомобіль зупинили. Запропонували вийти з автомобіля, розпитували щодо вживання алкоголю. Повідомив, що вчора дійсно вживав пиво, але наразі не знаходиться в стані сп`яніння. Поліцейський без будь-якого огляду та за відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про стан сп`яніння, запропонував йому пройти обстеження в лікарні, на що він погодився та підтвердив, що не відмовляється, але має небагато часу, повинен повернутися в частину. Після чого, поліцейський повернув йому документи та дозволив їхати. Але в цей час підійшов інший поліцейський та сказав, що він не вірить, треба перевірити на алкотестері, який дістали з автомобіля та передали ОСОБА_1 .

Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 наполягав на відсутності підстав, так як не знаходиться в стані сп`яніння, поліцейські тривалий час наголошували на застосуванні алкотестера, неодноразово переходячи до прямих погроз викликати командування і все провести «по повній програмі». Неодноразово повторювали, що фіксують відмову. При цьому про проходження обстеження в медичному закладі чомусь не згадували. Після чергової так званої фіксації відмови ОСОБА_1 від застосування алкотестера, йому запропонували пройти в приміщення, де інший поліцейський склав протокол. Після отримання копії протоколу ОСОБА_1 на своєму автомобілі поїхав до місця служби. Після прибуття одразу доповів командиру про інцидент на поліцейському посту і за наказом командира спочатку пройшов в медпункті ВСП обстеження за допомогою газоаналізатора, а потім в обласній клінічній наркологічній лікарні здав аналізи. За результатами обох досліджень ознак сп`яніння не виявлено.

На думку захисника, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Для встановлення «обґрунтованості висунутого обвинувачення» у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини «поза розумним сумнівом».

Зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення складався іншим поліцейським, який не приймав участь у зупинці т/з, не оглядав водія, не знав про зміст його спілкування з іншими поліцейськими, не був обізнаним про згоду водія пройти обстеження у медичному закладі, а про заперечення щодо застосування газоаналізатора почув тільки від інших поліцейських, які повідомили йому про фіксацію відмови саме від застосування газоаналізатора. Сам процес складання протоколу чомусь не фіксувався на відеокамеру, тому відсутні відомості про безпосередньо роз`яснення прав особі відносно якої складається протокол, а не тільки формальне посилання на відповідні статті в протоколі, як про те, чи пропонував водію поліцейський, який складав протокол, пройти обстеження у медичному закладі і чи він впевнився в тому, що водій відмовився саме від медичного обстеження, а не від застосування газоаналізатора, що, на думку захисника, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Разом з тим, в протоколі зафіксовано про відмову від обох видів обстеження, що не відповідає фактичним обставинам.

На переконання захисника, запах із порожнини рота є суб`єктивним фактором, який не можливо зафіксувати, у тому числі на відеокамеру. Але поліцейський після тривалої розмови з ОСОБА_1 , находячись у безпосередній близькості з ним не виявив запаху алкоголю та фактично повернув йому документи, дозволяючи їхати. І тільки за наполяганням іншого поліцейського цей запах з`явився. В даному випадку, на погляд захисника, доречним було притягнути незалежних понятих для фіксації факту наявності або відсутності запаху алкоголю, чого поліцейськими не зроблено.

Посилання на тремтіння, а тим більше виражене пальців рук, з позиції захисника, зроблено безпідставно, оскільки спеціального огляду цих обставин не проведено, що підтверджується відеозаписом.

Що стосується поведінки, що не відповідає обстановці, захиснику не зрозуміло, в чому ця невідповідність полягає. Наголосив, що відеозапис не дає підстав стверджувати про якусь особливу поведінку з боку ОСОБА_1 .

Крім того, направлення на огляд оформлено об 11:45, фактично одразу після зупинки, коли для цього не було будь-яких правових підстав. Такі підстави могли з`явитись десь о 12:05, коли згідно відеозапису зафіксовано відмову від проходження обстеження на місці із застосуванням газоаналізатора. Але пропозицій водію пройти медогляд у лікарні вже не було.

Відеозапис складається з двох файлів, на яких зафіксовані обставини з перервами. Один з файлів, на якому можливо зафіксовано момент зупинення водія через особистий кабінет в Електронному суді не доступний до відкриття та ознайомлення із змістом, що можливо ніяк не впливає на загальну оцінку фактичних обставин.

За змістом відеозапису на другому файлі: 00:01:55 зафіксована згода ОСОБА_1 на проходження медогляду в лікарні з підтвердженням, що не відмовляється; 00:03:045 поліцейський після згоди ОСОБА_1 повертає документи, але з`являється другий поліцейський і наполягає на обстеженні; 00:05:30 розпаковується мундштук газоаналізатора, але не проводиться процедура підготовки приладу до застосування відповідно до вимог інструкції з експлуатації, просто передається ОСОБА_1 ; 00:08:10 пропонують пройти обстеження із застосуванням газоаналізатора; поліцейський з камерою періодично відходить, у зв`язку із чим регулярно переривається процес відео фіксації; 00:17:30 вказівка фіксувати відмову від застосування газоаналізатора; 00:18:40 задається конкретне питання «Будеш дуться чи ні?»; 00:20:20 один з поліцейських заявляє інспектору, який буде складати протокол, про відмову дути в газоаналізатор; 00:21:45 фіксується відмова від проходження огляду на місці із застосуванням газоаналізатору; 00:23:40 поліцейський заявляє про фіксацію відмови та передає подальшу процедуру інспектору для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Процес відеофіксації оформлення матеріалів щодо ОСОБА_1 переривається, оскільки поліцейський з камерою залишає приміщення.

Це файл не дає підстав вважати про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та відсутність факту відмови від проходження обстеження у медичному закладі.

Фактично, після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від управління автомобілем відсторонений не був, самостійно продовжив рух за кермом автомобіля. Будь-яких посилань та документів про відсторонення водія від керування, або передачу управління автомобілем іншій уповноваженій особі матеріали справи не містять, що є підтвердженням того, що ОСОБА_1 не знаходився в стані алкогольного чи іншого сп`яніння та свідчать про надуманість поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння.

Дослідивши надані матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення (п.4).

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п.5).

П.1 розділу VII Інструкції від 18.12.2018 №1026 встановлено, що під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органів Національної поліції.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №486802, складений 18.10.2025 о 12:40 інспектором 2 взводу 6 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП Євсєєвим М.А., який, зі змісту, ґрунтується на доданих до нього матеріалах: рапорт поліцейського, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, інші матеріали справи, акт огляду на стан сп`яніння.

Із рапорту інспектора взводу 2 роти 6 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП Кравченко А.С., 18.10.2025 на ДСПП в м. Валки зупинено т/з ВАЗ 211210, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в якого при перевірці документів виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alсotest Drager 7510 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ, на що він відмовився. Водія відсторонено від керування т/з, яке залишено на місці зупинки без порушень ПДР.

Викладені в рапорті обставини не узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Зі змісту акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, значиться запис, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці, за допомогою приладу Alсotest Drager 7510, але огляд не проводився. Підписи ОСОБА_1 та свідків, які б засвідчили відмову особи від підпису, відсутні, що підтверджує складення акту за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідчить про його недопустимість як доказу обвинувачення.

З направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, складеного 18.10.2025 об 11:45, ОСОБА_1 направлено до КНП ХОР ОКНЛ у зв`язку із виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; поведінка, що не відповідає обстановці. В графах «Огляд проводився за допомогою» та «Результати огляду» міститься запис «не проводився». Підписи ОСОБА_1 та свідків, які б засвідчили відмову особи від підпису, відсутні.

Слід відзначити, що наказом Департаменту охорони здоров`я ХОВА №1340-о від 23.11.2023 затверджено перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції, в якому значиться, зокрема, КНП «Валківська ЦРЛ», яка згідно п.7 р.1 Інструкції №1452/735 є найближчим закладом охорони здоров`я від місця події.

Разом з тим, направлення на огляд виписано до КНП ХОР ОКНЛ, замість належного КНП «Валківська ЦРЛ», що є порушенням п.7 р.1 Інструкції №1452/735.

На дослідженому в судовому засіданні відеозаписі не зафіксовано будь-яких дій, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні та спростовували викладені захисником обставини. Не зафіксовано будь-яких видимих ознак алкогольного сп`яніння, проходження процедури огляду в передбаченому законом порядку, складення матеріалів в його присутності, що не дає змоги встановити істину у справі.

Із наданих захисником доказів, 18.10.2025 о 16:34 в ХЗВ ВСП ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алкофор 507, результат 0,00%, що підтверджується відповідною роздруківкою та актом огляду №2008. Крім того, із виписки №1152 з медичної карти амбулаторного хворого, 18.10.2025 о 17:40 ОСОБА_1 пройшов медогляд в КНП ХОР «ОКНЛ», ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння в нього не виявлено.

Згідно облікових бази «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 08.03.2024.

За ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що працівники патрульної поліції при формуванні справи про адміністративне правопорушення допустили системні порушення вимог відповідних нормативно-правових актів: огляд на місці проведено формально без наявності відповідних ознак сп`яніння; не роз`яснено водієві порядок застосування спеціального технічного засобу; порушено процедуру направлення водія на проходження обстеження у медичному закладі, направлення виготовлено за відсутності особи; посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не зафіксовано та належними доказами не доведено факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження обстеження у медичному закладі; водій, який підозрювався у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, не відсторонювався від керування транспортним засобом.

Особисті візуальні спостереження працівника поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а зазначені у протоколі обставини мають характер припущень, як наслідок. Належні докази, які свідчили б про будь-які порушення в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи надані докази в сукупності, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, суддя доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова