ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 06 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 10.08.2025 року о 10:55 годині в м. Дніпро, вул.Кубанська, 22, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем OPEL, державний номерний знак НОМЕР_2 , при виникненні перешкоди у вигляді дерева, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного її об`їзду, внаслідок чого вчинив наїзд на перешкоду у вигляді дерева, чим порушив п.12.3 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, 10.08.2025 року о 10:55 годині в м. Дніпро, вул.Кубанська, 22, водій ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджуються тестом 3311, зробленим о 12:17 год. за допомогою приладу Alcotest 6820, ARHK-0569, результат позитивний 2,78 проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом було порушено його права, оскільки не зважаючи на наявність клопотання про відкладення розгляду справи, її було розглянуто.

Вказує, що на схемі ДТП вказано, що подія сталася 10.01.2025 року, що не відповідає дійсності та схема місця ДТП є неналежним доказом.

Також зазначає, що події відбулися на території, прилеглій до належного йому домоволодінні, дерево, на яке він наїхав, також належить йому.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколам про адміністративні правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що він керував транспортним засобом, виїжджав з двору свого будинку, переплутав педалі та врізався у дерево; схемою місця ДТП, рапортом працівника поліції, відеозаписом, актом огляду на стан сп`яніння; роздруківкою з приладу Драегр - результат 2.78 проміле.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в зазначений в протоколах час та місці, пройшов огляд на стан сп`яніння, результат позитивний.

Доводи апелянта про те, що події відбулися на території, прилеглій до належного йому домоволодінні, дерево, на яке він наїхав, також належить йому не спростовують порушення ОСОБА_1 п.п. 2.9а, 12.3 ПДР України.

Докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1 дійсно порушив п.п. 2.9а, 12.3 ПДР України та його дії містять склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 06 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун