печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду міста Києва Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2025 о 10:26 год, водій ОСОБА_1 , на прибудинковій території по Наддніпрянському шосе у м. Києві, керуючи транспортним засобом DAF XF 105/460, реєстраційний номер НОМЕР_3 із напівпричепом KRONE SD реєстраційний номер НОМЕР_4 , під час руху здійснив виїзд на крайню ліву смугу та при зміні напрямку руху не переконався у безпечності свого маневру, чим створив перешкоду транспортному засобу KIA Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_5 , чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт залишення місця події, оскільки був необізнаний у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Підтвердив, що у вказаний за протоколом час, здійснював рух по Наддніпрянському шосе у м. Києві, випереджаючи автомобіль, що рухався попереду, зайняв крайню ліву смугу та продовжив рух. Про факт вчинення ним ДТП дізнався від співробітників поліції через деякий час після події. Огляд ввіреного йому транспортного засобу не виявив пошкоджень, забруднення та незадовільний стан ЛКП зовнішніх конструкцій, не дозволяє стверджувати про причетність до вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Опираючись на відеозапис події, що передувало зіткненню, стверджував про обопільну форму вини, оскільки автомобіль із яким відбулось зіткнення рухався із великим перевищенням швидкості, що не дозволили йому безпечно загальмувати.

З`ясувавши правову позицію, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.11.6 Правил дорожнього руху України регламентовано, що на дорогах, які мають три або більше смуги для руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту.

За диспозицією ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, окрім її визнання особою, що притягається до відповідальності, повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№458380 від 19.09.2025 в сукупності зі схемою місця ДТП, показами ОСОБА_2 , рапортом працівника поліції, відеозаписом події, що передувала ДТП.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №458385 від 19.09.2025 настає, що 09.09.2025 о 10:26год у м. Києві по Наддніпрянському шосе, водій ОСОБА_1 , будучи учасником ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України. Такі дії ОСОБА_1 за вищевказаним протоколом кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою провину у вчиненні вказаного правопорушення, посилаючись на те, що прямого умислу на залишення місця ДТП у нього не було. Проте, що ним була скоєно ДТП він дізнався від співробітників поліції. Після огляду свого транспортного засобу він не помітив жодних пошкоджень, що підтверджують факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Так, він зазначив, що 09.09.2025, керуючи транспортним засобом DAF XF 105/460, реєстраційний номер НОМЕР_3 із напівпричепом KRONE SD реєстраційний номер НОМЕР_4 , під час руху Наддніпрянським шосе у м. Києві, ніяких звуків наїзду на перешкоду не почув, жодних ударів та звуків зіткнення з іншим транспортним засобом він не відчув. Рух здійснював за маршрутом, не усвідомлюючи що сталось ДТП. Просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що він не припускав, що відбулась дорожньо-транспортна пригода за його участю.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, шляхом відтворення відеозапису з камер зовнішнього спостереження та проаналізувавши зафіксований рух транспортного засобу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен перевірити чи правильно складений протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, додані до нього, а під час судового розгляду зобов`язаний з`ясувати питання, передбачені ст.280 КУпАП: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

На підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано копію протоколу про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності водія за ст. 124 КУпАП, копію схеми місця ДТП, копію письмових пояснень водія ОСОБА_2 , копію рапорту працівника поліції, та письмові пояснення ОСОБА_1 .

Оцінюючи вказані докази при розгляді даної справи, суд вважає, що заслуговують на увагу доводи водія ОСОБА_1 про відсутність складу адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.122-4 КУпАП.

Вказане випливає з відтворення відеозапису ДТП та пояснень водія ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні, які спростовують твердження про обізнаність водія у настанні ДТП, оскільки останній після контакту ТЗ безперешкодно продовжив рух жвавим транспортним потоком.

Так встановлено, що 09.09.2025 о 10:26год здійснюючи рух у м. Києві по Наддніпрянському шосе, водій ОСОБА_1 через вантаж та габарити ТЗ не помітив жодних поштовхів або ударів та не почув жодних звуків наїзду, та відповідно не усвідомлював, що відбувся контакт з автомобілем, який рухався позаду, і що сталась таким чином ДТП.

Враховуючи обставини події і надаючи оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не усвідомлював, що здійснив ДТП, тому у нього відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з цим відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не підтверджена наявними доказами безсумнівно, а інших доказів, які б вказували на наявність в діях останнього ознак адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять, тому провадження в справі в цій частині підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного,керуючись п.1ч.1ст.247, 124, 122-4, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850,00грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена Київського апеляційного суду протягом десяти днів із дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.Л. Соловйов