ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Бутова М.А., на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

захисника Бутова М.А.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року 04.06.2025 року о 02:00 год. в Дніпропетровській області, м. Підгородне, траса м-30, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився. Тобто, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Проводилась відеофіксація.

В апеляційній скарзі захисник Бутов М.А. просить скасувати вказану постанову та провадження у справі закрити на підставі п.п.1,4 ч.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не в повній мірі встановлені всі обставини справи та не в повній мірі досліджені усі докази, що призвело до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні. Зазначає, що 03.06.2025 року пізно ввечері ОСОБА_1 , перебуваючи у військовій частині, не будучи при виконанні службових обов`язків, відпочивав та з товаришем по службі вжив алкоголь у вигляді 2 банок пива, при цьому в планах ОСОБА_1 не було намірів сідати за кермо автомобіля та їхати в тому чи іншому напрямку. Однак, вже 04.06.2025 року о 00:52 год. йому надійшло голосове повідомлення в месенджері у вигляді розпорядження командира про необхідність негайно покинути територію частини подалі від неї, в ліс, оскільки готується в найближчий час ракетний обстріл військової частини. Тому ОСОБА_1 одразу зібрав необхідні речі, документи та з метою захисту свого життя та життя товариша, діючи в стані крайньої необхідності, сів у автомобіль та покинув місце свого знаходження, щоб швидше залишити небезпечне місце та не потрапити в радіус ураження від обстрілу. Зауважує, що саме ця екстрена та вимушена ситуація викликала у ОСОБА_1 необхідність керувати транспортним засобом після вживання алкогольного напою. Звертає увагу, що загальний стан ОСОБА_1 на відео був цілком адекватний, свідомий, мова не млява, рухи та координація врівноважені, тобто не перебував в стані, яким створював підвищену небезпеку для суспільства, тим паче, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом вже в комендантську годину, коли вулиці і дороги порожні від людей та транспортних засобів. Вважає, що шкоду, яку ОСОБА_1 теоретично міг завдати керуючи транспортним засобом, є меншою ніж його смерть у разі невиконання ним розпорядження командира та потрапляння під ракетний обстріл. Очевидно, що заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена, і доказів того, що водієм була завдана шкода будь яким іншим учасникам дорожнього руху немає. Посилається на ст.3 Конституції України, згідно якої людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а поліцейським було порушено процедуру проходження огляду на визначення стану сп`яніння водія, оскільки поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд лише на місці події за допомогою газоаналізатора Драгер, проте не надав можливість та не запропонував водію пройти огляд в медичному закладі. Вказує, що ОСОБА_1 до цього випадку жодного разу не мав порушень за ст.130 КУпАП та жодного разу не притягався до відповідальності за даною статтею, тому просить врахувати, що ОСОБА_1 не є злісним правопорушником.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції, з недотриманням вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.7,9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч.1 ст.130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справах про адміністративні правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Так, згідно із ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановленого ст.266 КУпАП, деталізований затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (далі - Постанова) та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Пунктами 2, 6 Розділу І Інструкції та п.п. 1-6 Порядку передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці - лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.8 Розділу ІІ Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведених нормативних положень випливає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, утворює послідовна відмова водія від проходження огляду на місці за допомогою технічних засобів та від прослідування до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння в його умовах лікарем.

Таким чином, згідно із вимогами вищезазначеної Інструкції інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі наявності у ОСОБА_1 ознак перебування в стані алкогольного сп`яніння зобов`язаний був запропонувати останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки автомобіля, а у разі відмови водія пройти такий огляд на місці зобов`язаний був запропонувати останньому прослідувати до найближчого відповідного закладу охорони здоров`я для огляду в його умовах лікарем, і лише у випадку послідовної відмови водія від обох пропозицій виникали підстави для складання щодо останнього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, з відеозапису адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер", на що останній відмовився.

Після чого, поліцейський всупереч положенням ст.266 КУпАП, п.7 Розділу І Інструкції, п.п.6,8 Порядку не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі і не доставив ОСОБА_1 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Всупереч вимог ст.266 КУпАП, а також положень згаданих вище Інструкції та Порядку, поліцейський обмежив ОСОБА_1 в його праві на проходження огляду в медичному закладі, не запропонував останньому пройти огляд в медичному закладі, натомість склав протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що він 04.06.2025 року о 02:00 год. в Дніпропетровській області, м. Підгородне, траса м-30, керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився.

Отже, поліцейськими при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не було дотримано вимог ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку щодо необхідності проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з подальшим складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі і на закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена допустимими та достовірними доказами.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Бутова М.А. - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову, якою на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот