Справа № 483/471/25
Провадження № 33/812/549/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Чистою В.В.

за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Корця Сергія Валентиновича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 листопада 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очакові Миколаївської області, є громадянином України, військовослужбовець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Протокол серії ЕПР 1 № 292317 від 06 квітня 2025 року складений про те, що о 09 год 32 хв цього дня ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Героїв Очакова в бік вул. Будівельників, 31 в м. Очакові Миколаївської області, керував транспортним засобом марки «Мазда 6» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор 131264466/116. Своїми діями ОСОБА_1 чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

18 листопада 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року ОСОБА_1 поновлено строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що його огляд на стан сп`яніння, як діючого військовослужбовця, повинен був відбуватися за правилами частини 3 статті 266-1 КУпАП та за участі працівників Військової служби правопорядку ЗСУ, а не працівниками поліції. Недотримання цих вимог закону є підставою вважати зібрані у справі докази неналежними та недопустимими.

Також на думку апелянта підставою для скасування постанови суду першої інстанції є невірна інформація, зазначена у довідці ВП з ПД ВП №7 МРУП ГУНП в Миколаївській області про те, що автомобіль, яким він керував у день складання протоколу про адміністративне правопорушення, належить йому на праві власності, тоді як насправді автомобіль належить БФ «Гордість нації».

Крім того апелянт зазначав, що матеріали справи не містять відеозапису обставин події, зафіксованих нагрудним відеореєстратором працівника поліції, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. Натомість до протоколу долучено відеозаписи з інших відео реєстраторів, які не можуть вважатись належними доказами.

Також з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів не можливо встановити особу, яка керувала автомобілем марки «Мазда 6» державний номерний знак НОМЕР_1 . Як неможливо встановити і порушень водієм правил дорожнього руху, які стали підставою для зупинки транспортного засобу та перевірки документів.

Крім зазначеного вище апелянт посилається на те, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на запитання працівника поліції про те, чи саме він керував транспортним засобом, чи вживав він алкогольні напої, чи буде проходити огляд на стан сп`яніння, він відповідав категоричною відмовою.

Також відеозапис не містить доказів роз`яснення йому прав, передбачених статтями 268 КУпАп та 63 Конституції України; не повідомлено, що протокол буде розглядатись Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області; відсутні відеодокази його ознайомлення з протоколом, вручення його копії під розписку чи відмови від отримання копії; відеозапис не містить доказів виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння; також відсутні докази проведення огляду на стан сп`яніння, складання акту огляду, направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Також відеозаписи не є належними доказами, оскільки запис з відеокамер вівся фрагментарно, а не безперервно.

Протокол про адміністративне правопорушення складений об 11 год 30 хв, тоді як з відеозапису вбачається, що подія мала місце о 9 год 31 хв. Отже протокол складений більше ніж через годину після того, як відбувалась подія, що є порушенням положень КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою статті 130 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

У випадку проведення огляду лікарем закладу охорони здоров`я, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Огляд проводиться із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів на вміст наркотичного засобу, лікар складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок може бути оскаржений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що протокол серії ЕПР 1 № 292317 від 06 квітня 2025 року складений відносно ОСОБА_1 , про те, що о 09 год 32 хв цього дня він, рухаючись по вул. Героїв Очакова в бік вул. Будівельників, 31 в м. Очакові Миколаївської області, керував транспортним засобом марки «Мазда 6» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор 131264466/116. Своїми діями ОСОБА_1 чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що під час патрулювання міста на відеореєстратор працівників поліції потрапило порушення водієм транспортного засобу марки «Мазда 6» державний номерний знак НОМЕР_1 правил дорожнього руху. Після переслідування автомобіля, він був зупинений працівниками поліції на подвір`ї багатоквартирного житлового будинку. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 спочатку не заперечував, що саме він керував транспортним засобом, проте відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. Пізніше ОСОБА_1 почав пояснювати, що транспортним засобом керував його батько. При цьому з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 має нестійку ходу, порушення координації рухів та мляве мовлення.

Надалі працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводився неадекватно, не відповідав на поставлені запитання. У подальшому, не дочекавшись складання протоколу про адміністративне правопорушення, на транспортному засобі під керуванням батька, залишив місце зупинки та складання протоколу.

Отже, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено.

Довід апелянта про те, що він не керував транспортним засобом апеляційний суд оцінює як намагання ввести суд в оману стосовно обставин справи, обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Також безпідставними апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння повинен був проводитись за правилами частини 3 статті 266-1 КУпАП та за участі працівників Військової служби правопорядку ЗСУ, а не працівниками поліції. Цей довід ґрунтується на помилковому розумінні норм права.

Так, відповідно до частин 1-3 статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто проведення огляду військовослужбовців на стан алкогольного сп`яніння у порядку статті 266-1 КУпАП (посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України) передбачений лише у випадку якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення), а також виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Отже, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції, хоч і перебував на вулиці, однак він керував не військовим автомобілем та не виконував у цей час службового завдання. Тому огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння правомірно проведений поліцейським за правилами ст. 266 КУпАП.

Також помилковим є твердження апелянта про те, що підставою для скасування постанови суду першої інстанції є інформація, зазначена у довідці ВП з ПД ВП №7 МРУП ГУНП в Миколаївській області, яка не відповідає дійсності, про те, що автомобіль під його керуванням під належить йому на праві власності, тоді як насправді автомобіль належить БФ «Гордість нації». Належність транспортного засобу особі,яка притягується до адміністративної відповідальності, чи будь-якій іншій фізичній чи юридичній особі, не впливає на оцінку винуватості дій порушника та не може бути підставою для його звільнення від відповідальності.

Критично оцінює апеляційний суд і посилання апелянта на неналежність як доказів, доданих до протоколу відеозаписів, з тих підстав, що вони є фрагментарними, а не безперервними, оскільки апелянтом не надано суду доказів, що така фіксація подій спотворює фактичні обставини, які мали місце та є необ`єктивною.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, оскільки жодним чином не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на вмотивовану пропозицію працівника поліції, у встановленому законом порядку, як у місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому, апеляційний суд враховує, що адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП відносяться до тих правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечними як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

У справі, яка переглядається, не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваної постанови.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого частини 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. У цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Крім цього апеляційний суд враховує, що при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 поводився зухвало, висловлювався на їхню адресу нецензурною лайкою та, відмовляючись виконувати законні вимоги щодо надання документів та інформації щодо себе, перешкоджав виконанню ними своїх обов`язків. Така поведінка ОСОБА_1 свідчить про його неповагу до суспільства та законів України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Тищук