Дата документу Справа № 317/3996/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/1188/25Головуючий у 1-й інстанції Ачкасов О.М.
Єдиний унікальний №317/3996/25Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія -ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Барчука В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Барчука Володимира Івановича на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29 вересня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 29.07.2025 року о 07 год. 17 хв. на 477 км автомобільної дороги Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя Запорізького району Запорізької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ DAEWOO» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Барчук В.І. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржуване судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт посилається на порушення встановленої законом процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та недійсність отриманих результатів. Під час події, що сталася 29.07.2025 року ОСОБА_1 самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я та пройшов огляд на стан сп`яніння. В останнього виявлено факт вживання алкоголю, отриманий показник перебував у межах допустимої норми. Згідно відповідного висновку лікаря ОСОБА_1 у стані сп`яніння не перебував.

Відтак, на переконання захисника, відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Барчука В.І., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, з таким висновком суд апеляційної інстанції не може погодитись у зв`язку з наступним.

Процедура проведення огляду осіб, які керують транспортними засобами, на стан сп`яніння регламентована положеннями ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція").

Відповідно до п.7 розділу II Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник, що є більшим за 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до змісту ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно положень п.2 Розділу ІІІ Інструкції огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського.

Виходячи із системного аналізу положень ст.266 КУпАП, в контексті розглядуваного питання актуальним є обставина з`ясування згоди водія із отриманими результатами вказного огляду.

З матеріалів провадження вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння дійсно проводився працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820».

Суд першої інстанції в оскаржуваній постанові встановив, що із результатами тестування водій погодився. Проте, на переконання апеляційного суду, такі твердження спростовуються змістом наявного в матеріалах справи відео.

Внаслідок детального дослідження під час апеляційного розгляду відеозапису події не зафіксовано жодних відомостей, які би прямо та/або опосередковано свідчили про згоду водія ОСОБА_1 із отриманими результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного приладу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що працівником поліції розпочато оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 без отримання жодних відомостей, які би вказували на згоду останнього із результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Зокрема, із відеозапису об`єктивно вбачається, що після отримання результату тестування та оголошення його водієві останній не висловлював своєї згоди.

На запитання уповноваженої особи про згоду із результатами огляду ОСОБА_1 виключно уточнював у працівника поліції, чи є у нього вибір у даній ситуації. Проте працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 регламентовану законом процедуру та правові наслідки дій водія як у разі згоди з отриманими результатами огляду, так і у разі відмови. Натомість уповноважені особи лише запропонували ОСОБА_1 самостійно, без участі працівників поліції, протягом 2-годинного часового проміжку пройти огляд у медичному закладі.

Апеляційний суд зауважує, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння не відповідає законодавчо встановленій процедурі.

Враховуючи зазначені обставини у сукупності, апеляційний суд констатує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з порушеннями вимог Інструкції та ст.266 КУпАП, а відтак, згідно положень ч.5 вищевказаної статті КУпАП такий огляд вважається недійсним.

Таким чином, аргументи апеляційної скарги захисника в цій частині знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду.

Апеляційний суд зважає й на те, що того ж дня протягом півтора години від моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 самостійно звернувся до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» Запорізької обласної ради задля перевірки заявника на стан сп`яніння. Відповідно до висновку медичної установи ОСОБА_1 у стані сп`яніння не перебував. Встановлено лише факт вживання алкоголю ОСОБА_1 , у біологічному середовищі якого виявлено 0,20‰ етанолу. При цьому отриманий за результатами проведеного токсикологічного дослідження цифровий показник не свідчив про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, адже такий показник є допустимим.

Факт звернення ОСОБА_1 до медичного закладу одразу після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП беззаперечно свідчить про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами його огляду поліцейським на стан сп`яніння. Відтак поліцейські самостійно мали були доправити останнього до медичного закладу або щонайменше запропонувати це зробити. Відтак висновок поліцейських про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння зроблено з порушенням передбаченої законом процедури огляду на стан сп`яніння. У зв`язку з чим такий огляд є недійсним.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Барчука Володимира Івановича задовольнити.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29 вересня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар